om inköp för statens räkning af Hammarby, och en skrifvelse med be- 
gäran om utredning afsändes till K. Maj:t. Vid denna tid hade FRIES 
intet officiellt att skaffa med saken, men han arbetade ifrigt för den, 
och det var på hans initiativ, som åtskilliga riksdagsmän reste till Ham- 
marby för att bese det, innan riksdagens beslut 1879 fattades. Bland 
de resande var också den mäktige A. P. DANIELSSON. Han gick länge 
tyst och sluten omkring och besåg noga allt. Slutligen yttrade han, att 
det skulle vara en skam, om ej svenska staten toge sig an detta histo- 
riska minne, »och då visste jag», berättade FRIES många år efteråt, »att 
frågan skulle bifallas af riksdagen.» Så skedde också, och köpet afsluta- 
des den 22 november 1879. 
Om FRIES' verksamhet som inspektor för Hammarbystiftelsen har jag 
fått tillåtelse att meddela några uttalanden af FRIES' efterträdare såsom 
inspektor, LINNÉS dotterdotterson professor T. TULLBERG. FRIES' sträfvan 
gick ut på att i möjligaste mån återställa gården i samma skick, som 
den hade på LINNEÉS tid. Härom visste man dock att börja med föga. 
En god vägledning lämnade GRAFSTRÖMS bild af Hammarby i LINNÉS 
»egenhändiga anteckningar om sig själf», utgifna af ADAM AFZELIUS. 
Enligt denna bild ändrades byggnadernas yttre. Stora byggningen skydda- 
des genom fodring med liggande bräder för att ge utseende af stockar, 
och efter LINNÉES tid gjorda tillbyggnader på flyglarna togos bort. I 
det hela lade FRIES ned mycket arbete på reparationer. Efter bitar 
af tapeter, som hittades under dörr- och fönsterposter, förfärdigades 
nya, hvarmed rummen tapetserades. På gården inplanterades växter, 
hvarvid noga tillsågs, att inga andra kommo med än sådana, som 
med säkerhet voro kända såsom odlade i upländska trädgårdar på LIN- 
NES tid. Såsom totalomdöme om FRIES i hans egenskap af prefekt för 
Hammarby uttalade professor TULLBERG, att FRIES där utfört ett synner- 
ligen förtjänstfullt arbete, prägladt af stort nit samt mycken omsorg och 
pietet. Ett drag af den omtänksamhet, som utmärkte FRIES i hans gö- 
rande och låtande på Hammarby, har professor SERNANDER berättat mig. 
För att ingen skulle komma i frestelse att elda i byggnaderna lät FRIES 
sätta igen kakelugnarna. 
De så att säga officiella sidorna af FRIES lif kunna ensamma blott 
ge en mycket ofullständig bild af honom. Hans personlighet har för 
många generationer Upsala-studenter betydt lika mycket som hans of- 
fentliga verksamhet. Han hade den sällsynta gåfvan att öfverallt, där 
han var, sprida glädje och trefnad omkring sig. Med det djupa allvar, 
som var hans väsens grund, förenade han ett gladt lynne och en sund 
humor, fullständig flärdfrihet och en vinnande hjärtlighet. Åtskilliga 
exempel på hur detta hans kynne tog sig uttryck i hans lärareverksamhet 
ha redan omtalats, men några andra betecknande drag må här ytterligare 
anföras. 
Han var inspektor för Gotlands nation från 1878 och för sin ur- 
sprungliga nation, småländingarna, från 1882. I båda nationerna kvar- 
