280 
sepissime nudo. Spore (25—)30—40(—45) p longe, (10—)12—14 
(—17) u ecrassee. 
20. Rh. petreum (Wulf.) Mass. 
++. Apothecia elevata, margine crasso (mox fere excluso), al- 
bido-suffuso. Spore breviores, 20—25(—28) u longze, 12—14(—16) pu 
Crasse. 
21. Rh. calcarium (Weis) Th. Fr. var. pseudospeireum Th. Fr. 
1. Rh. chionophilum Th. Fr. 
TE. M. FRIES, Lichenogr. scand. (1874), p. 612. — Lecidea chionophila 
(Th. Fr.) E. WAINIoO, Adjumenta. II (1883), p. 123. — MALME, Lich. suec. 
exS. fast: KNIV (1913), Dn dL7G 
Allmän på Snasahögen, ofvan trädgränsen samt i öfversta delen 
af skogsbältet (exs. n. 347); äfven vid Storlien och på Täljstens- 
berget vid Handöl, däremot ej hemförd från Vällista. Enligt med- 
delande af E. Du RIETZ, är den ymnig i de högre regionerna på 
Storsylen. Äfven på Helagsfjället förekommer den flerstädes. 
I västra Jämtland synes denna art variera obetydligt och hufvud- 
sakligen i fråga om färgen, som stundom är starkt urblekt. I de 
hemförda exemplaren visar medullarlagret ingen jodreaktion. Rö- 
rande underarten L. chionophiloides Wainio vågar jag ej fälla något 
omdöme. 
2. Rh. alpicola (Scher.) Flagey. 
C. FLAGEY, Lich. de Franche-Comté (1894), p. 489 (Rh. alpicolum). — 
— Lecidea alpicola W. NYLANDER, Prodr. Lichenogr. Gall. & Alg. (1857), 
po 42 etikiech. sScandHAI861)) p- 247. 15 LecidearoreitesWE: WAINIO, Ad- 
fumenta. II Cd883NEpIRR6I— MALCME, Lich tisuec) exs: fasc. XIV (1913), 
n. 348. 
Allmän ofvan trädgränsen på Snasahögen (exs. n. 348), Täljstens- 
berget, vid Storlien, på Vällista etc.; äfven i barrskogsbältet, t. ex. 
mellan Enafors och Snasahögen och på skogsberg nära Undersåkers 
kyrka. Däremot ej hemförd från de lägre belägna omgifningarna 
kring Undersåkers och Hållands järnvägsstationer. Enligt E. Du 
R1ETZ är den allmän på Sylarna äfvensom på Helagsfjället. 
De viktigaste olikheterna mellan denna och föregående art äro 
angifna i ofvanstående öfversikt. I fria naturen visa de sig, enligt 
min erfarenhet, väl skilda. Att det dröjde så länge, innan de upp- 
märksammades, förefaller rätt egendomligt, och kan nog icke för- 
klaras annorlunda än därigenom, att man länge betraktade samt- 
