19. Rh. obscuratum (Ach.) Mass. 
ÅA. MASSALONGO, Ricerche s. auton. Lich. crost. (1852), p. 103. — Rh. 
hl 
obscuratum <(Ach.) Koerb., TH. M. FRIES, Lichenogr. scand. (1874), p. 628 
pr. p) — Lecidea obscurata (Ach.) Scher. var. fuscocinerea (Krempelh.) 
E: WAINI0, Adjumenta. II (1883), p. 136. — MALME, Lich. suec. exs. fasc. 
I (1897), n. 16 (St. Malm, Södermanland). 
Flerstädes i Undersåkers socken, t. ex. Edsåsen, Uppland och 
Undersåkers järnvägsstation; Handöl samt Snasavallens fäbod nära 
Enafors. På stenar och block ofta i fuktigt läge, men i regeln ej 
direkt öfversvämmade; ej anträffad så långt upp som i björkbältet. 
Denna art är mycket allmän i södra och mellersta :Sverige, och 
jag har under de senare åren mikroskopiskt undersökt minst ett 
hundratal exemplar från skilda fyndorter och ganska olika stånd- 
orter. Bålen varierar betydligt. På sten i fuktigt eller skuggigt läge 
blir den ljusare och mera sammanhängande, på torrare och mera 
öppna lokaliteter däremot mörkare och mera vårtig. Äfven apothe- 
cierna växla inom ganska vida gränser i fråga om storleken och 
kantens beskaffenhet, men deras inre byggnad är synnerligen kon- 
stant. Sporerna äro genomgående mindre än hos föregående art: 
I detta hänseende är dock att märka, att den nederst i sporsäcken 
liggande ofta är större än de öfriga, och det är detta, som gör, att 
maximumstorleken hos Rh. obscuratum och minimumstorleken hos 
Rh. lavatum sammanfalla. Af de spormått, F. ARNOLD angifver på 
skilda ställen i Lichen. Ausfläge in Tirol, synes framgå, att han 
åtminstone i många fall haft en annan art för ögonen än den i 
Sverige vanliga. Med afseende på sporstorleken öfverensstämmer 
den senare mera med hans Rh. petreum f. irriguum (Flot.) i Flora 
871) p. 149: 
Rh. rubescens Th. Fr. 
ESA MEKERTIES I Kichenogrs scand3 (1874) pi 631 MATME; Pichsuee! 
Exsi fasc. Il (1897); nm. 17: 
Förekommer mångenstädes i Mälarprovinserna men är hittills ej 
funnen i Jämtland. Den medtages här endast för jämförelses skull. 
Namnet Rh. coniopsoideum (Hepp) Arn. är offentliggjordt först 
1884 och kan icke undantränga det 10 år äldre af TH. M. FRIES 
gifna. Lecidea plicatilis Leight. (1869) saknar den för Rh. rubescens 
karaktäristiska kalireaktionen och synes, att döma efter W. A. 
LEIGTHONS och A. L. SmitES uppgifter, hafva i förhållande till 
längden smalare sporer. Innan detta namn upptages för föreliggande 
art, bör Wales-lafven närmare undersökas på ett rikligare material 
och i fria naturen. 
