342 
slutade invandring på åkrar och andra kulturmarker. Ett annat, 
som vi ha så godt som under ögonen, är invandringen af en stor 
mängd sydskandinaviska arter till nordligaste Sverige på banvallar 
och ruderatplatser (jfr. SYLVÉN 1904 och 1910). 
Men äfven då skenbarligen inga sådana yttre faktorer inverka, 
kunna vi påvisa fall af plötslig spridning. En af allt att döma 
relativt gammal medlem af den mellansvenska floran, Arabis arenosa, 
synes just nu befinna sig i en dylik spridningsperiod. Visserligen 
Fig. 6. Arabis arenosa i Stockholmstrakten. —+=lokaler, påvisade efter 1900. 
e — lokaler, påvisade före 1900. o==lokaler, där första fyndåret ej är bekant. 
förefaller den att ha vandrat in öfver Åland och kan sålunda ej 
vara af så synnerligen hög ålder i Sverige, men då den redan 
hunnit till Småland i söder, östra Norge i väster och Ångermanland 
i norr, måste dock en ganska afsevärd tid ha förflutit sedan dess 
första uppträdande i vårt land (järnåldern?). Att den nu åter be- 
finner sig i kraftig spridning i Stockholmstrakten kan knappast 
betviflas; så hade jag i Österåker endast sett den på den af gam- 
malt bekanta lokalen vid Teljö, trots att jag ströfvat kring där så 
godt som hvarje sommar sedan 1901, då jag förlidet år, 1912, fann 
