348 
venosum, Silene viscosa och Veronica longifolia. Bland dessa håller 
åtminstone jag det för ganska sannolikt, att Silene viscosa är en 
relativt recent invandrare öfver Åland, hvilken sedan spridts söderut 
med flyttfåglar. Härför talar dess förekomst på alla de fågelrika 
ögrupperna i hafsbandet, dess mot söder allt mer spridda uppträ- 
dande i flyttfågelsstråket längs Sveriges ostkust, hvilket upphör med 
lokalen på Utklipporna i Blekinge, och dess isolerade förekomster i 
Danmark just vid den väg, som många fågelarter taga under sin 
färd söderut. Spridningsenheter torde vara kapslarna med deras 
Fig. 10. Silene viscosa i Stockholms skärgård. 
kvarsittande, klibbiga foder; då höststräcket gått, äro större delen 
af dem regelbundet bortrifna från fruktställningen. 
För att återgå till redogörelsen för de arter, som blott anträffats 
öfver Håganivån, äro Arctostaphylos uva ursi och Carex polygama 
ubikvister inom Fennoskandia; till sin allmänt växtgeografiska ka- 
raktär äro de rent boreala. Arctostaphylos har öfver hufvud taget 
en mycket ojämn utbredning i Stockholmstrakten; den är sällsynt 
i södra Roslagen och de egentliga Mälarsocknarna, i norra Roslagen 
och norra skärgården saknas den fullständigt, men är allmän i 
södra skärgården, Södertörn och Stockholms närmaste omgifningar. 
