349 
Särskildt är den en verklig karaktärsväxt för Ingarölandet, där den 
uppträder i tallhed med utomordentligt yppigt, decimetertjockt täcke 
af Cladina-arter. 
Asplenium Trichomanes, Calamintha Acinos, Epipactis latifolia, Fi- 
lago arvensis, Sedum sexangulare och Viola rupestris tillhöra de syd- 
skandinaviska arter, som i Norrland äro lokaliserade till sydbergen, 
och äro sålunda antagligen mycket gamla invandrare. Utom 
Skandinavien förekomma de i hela södra och mellersta Europa 
så när som på Filago och Viola rupestris, hvilka äro sydostliga, 
om än ej så särskildt utprägladt, i det den förra saknas i Storbri- 
tannien och västra Norge, den senare saknas i Storbritannien, Bel- 
gien, Holland och på Pyreneiska halfön och är sällsynt i västra 
Norge och Frankrike. 
Carex caryophyllea och ericetorum nå upp till mellersta Norrland 
(Ångml., Jtl., resp. Mdpd., Härjed.). Den förra är utbredd öfver 
hela södra och mellersta delen af vår världsdel, den senare är syd- 
ostlig (saknas i England, Holland, västra Danmark och Norge och 
på Pyreneiska halfön samt förekommer sällsynt i Belgien och nö. 
Frankrike). 
Campanula Cervicaria har en likartad utbredning, men förekom- 
mer i Dalarna och Värmland sällsynt blott i sydberg och saknas i 
Härjedalen. F. ö. är den sydostlig, saknas i England, Holland, Belgien 
och på Pyreneiska halfön och är sällsynt i Danmark och västra Norge. 
Komma vi så till dem bland ifrågavarande arter, hvilkas nord- 
gräns 1 Sverige sammanfaller med ekens. De äro 8, nämligen: 
Artemisia campestris Holcus lanatus 
Campanula Trachelium Lathrea Squamaria 
Carlina vulgaris Ophrys myodes” 
Centaurea Scabiosa Lathyrus silvestris. 
Alla dessa äro utbredda öfver hela södra och mellersta Europa. 
Af de här ifrågakommande arterna ha följande nordgräns genom 
Stockholmstrakten: 
Carex montana Pranus avium 
Cephalanthera rubra Saxifraga tridactylites 
Epipactis atrorubens Scabiosa Columbaria 
Geranium columbinum Sedum album 
Jasione montana Sorbus Aria. 
Orchis Traunsteineri 
! Äfven i Jmtl. 
