SVENSK BOTANISK TIDSKRIFT. 1914. BD 8 Hu. 3. 
SMÄRRE MEDDELANDEN 
Föreningens medlemmar uppmanas att till denna afdelning insända meddelanden 
om märkligare växtfynd o. dyl. 
Om förekomsten af Nymphea alba L. v. rosea. C. Hn i 
Västergötland. 
Den bekanta, numera mångenstädes såväl utom som inom vårt land 
odlade röda varieteten af vår hvita näckros härstammar som kändt är 
från Tiveden. Det veterligen första fyndet af densamma gjordes i den 
lilla skogssjön Fagertärn, belägen å Aspa bruks ägor inom Hammars för- 
samling uti Närke i juli 1856 af dåvarande studenten BERNHARD ÅGATHON 
KIJELLMARK (sedermera fil. doktor, + 1896 som kyrkoherde i Axberg, 
Närke; felaktigt har upptäckarens namn i den botaniska litteraturen hit- 
tills uppgifvits »B. E. KJELLMARK»). Härifrån medförde KJELLMARK Se- 
nare på sommaren ett pressadt exemplar till Uppsala, hvilket där blef 
uppvisadt för botanister. Detta föranledde en af dessa, K. J. LÖNNROTH 
— längre fram lektor i Kalmar — att uti augustihäftet af Botaniska no- 
tiser för samma åri ett kortfattadt meddelande bekantgöra fyndet i fråga, 
därvid framhållande, att blomman icke i något annat hänseende än genom 
sin rosenröda färg afviker från vanlig Nymphea alba L. År 1861 erhöll 
denna färgvarietet af C. HARTMAN i 8:de upplagan af Skandinaviens flora 
namnet rosea, under hvilken benämning den sedan vanligen gått; i 16:de 
fascikeln af Herbarium Normale är den utdelad under det af ELIAS 
FRIES föreslagna, utan tvifvel lämpligare namnet purpurea (beträffande 
andra namn, som i utlandet tilldelats densamma, se TH. M. FRIES, »Den 
svenska röda näckrosen» i Svenska Trädgårdsföreningens Tidskrift f. 1879, 
sid: 129-134). 
Längre fram sedan af O. NORDSTEDT påvisats att Fagertärn jämväl 
hyser Nymphea candida Presl, fann SERNANDER 1893, att äfven denna 
art uppträder i samma sjö med röd färg. Åt den nyfunna, i jämförelse 
med Vv. rosea ytterst sparsamt förekommande varieteten gaf SERNANDER 
namnet rubra (R. SERNANDER, »Om våra röda näckrosor», Bot. notiser 
för 1894, sid. 85--89). 
Under de årtionden, som följde närmast efter upptäckten i Fagertärn 
framkommo gång efter annan uppgifter, att denna »Skandinaviens fagraste 
ros» skulle finnas äfven i andra småsjöar å Tiveden. Sålunda meddelade 
L. J. WAHLSTEDT i en uti Vet.-Akademiens Handlingar för 1867 publicerad 
