392 
Då jag emellertid har mig bekant, att intresse för den persiska floran 
inom vetenskapligt ledande håll hemma i Sverige förefinnes, och samma 
flora torde vara hos oss skäligen obekant, har jag i alla fall ansett ett 
angifvande af densammas konturer möjligen kunna påräkna någon upp- 
märksamhet. 
Kunde jag emellertid med dessa rader så egga intresset hemma för 
Irans växtvärld, att någon vetenskapligt skolad botanist ville göra sig 
omaket slå upp sitt högkvarter här under en säsong, med början i mars, 
då vore hufvudändamålet med desamma uppnådt. Tack vare mina lands- 
mäns verksamhet här torde numera en forskare intet hafva att frukta 
i dessa ur alla synpunkter så intressanta trakter. 
Estalge Malak per Téhéran den 8 juli 1914. 
FHJöTPnrdoE 
Major i persisk tjänst. 
Lathrea squamaria L. parasit på Pyrus malus L. 
Denna kombination är sannolikt förut iakttagen. I V. B. WITTROCKS 
Cuscuta-uppsats i Sv. Bot. Tidskr. 1909 p. 17 nämnes Pyrus bland värd- 
växter för Lathrea i Tyskland och Österrike. Då vildapel är allmän i 
gotländska ängar, kan man vänta sig att äfven här få se den angripen 
af parasiten. Så vidt jag vet, är ingen sådan observation hittills gjord. 
Att säkert afgöra, hvad som i hvarje fall är värdväxt, faller sig i all- 
mänhet mycket besvärligt, då många olika arter lignoser växa tillsam- 
mans och infläta sina rotsystem i hvarandra. I det nu åsyftade fallet är 
dock saken mycket enkel. Kring ett planteradt äppelträd i Rosarfve träd- 
gård i Tingstäde socken stå rätt många exemplar af Lathrea på föga 
mer än en half meters afstånd från stammen, så att en nästan sluten 
ring bildas kring trädet. Någon tvekan om hvad som är värdväxt be- 
höfver ej här förekomma. 
Bland Lathreas egendomligheter vill jag i detta sammanhang fästa 
uppmärksamheten på en, som framgår af följande lilla iakttagelse i Sig- 
reifs löfäng i Västerhejde socken. Den sista försommaren var som be- 
kant mycket fattig på nederbörd, så att de öfversta jordlagren nästan 
öfverallt uttorkade. På de nakna fläckar, som pläga finnas i skuggiga 
snår, sönderföll jorden på ytan till en kornig, ljus massa. Vid några 
buskar i ängen visade sig emellertid mörka fläckar af omkring en kvadrat- 
fots storlek. Vid närmare efterseende befanns myllan här klibbigt fuktig 
till åtminstone 1 dm. djup. Det föreföll, som om ett ämbar vatten helt 
nyligen utslagits på platsen. Vätskan hade emellertid lämnats af de 
massor Lathrea-stammar, hvaraf marken där var genomväfd, och som nu 
höllo på att falla sönder och upplösas. På ytan syntes knappt spår af 
blomställningarna, som förut stått hopade där. Då Lathrea ju är fler- 
årig, måste friska skottdelar ha funnits på större djup. För spridning 
på afstånd fordras naturligtvis grobara frön. Groddplantor böra då också 
