396 
cyanea (Ach.) Th. Fr., L. lithophila Ach., L. plana Lahm, Rhizocarpon 
badioatrum (Floerke) Th. Fr., Rh. rubescens Th. Fr., Bacidia circumspecta 
(Nyl.) Malme, B. Beckhausiti Koerb., B. incompta (Borr.) Anzi och Catillaria 
Laureri Hepp. Lecidea auriculata Th. Fr. och Caloplaca elegans (Link) 
Th. Fr., hvilka KAJANUS uppgifver sig hafva anträffat, äro tyvärr icke 
återfunna af ERICHSEN; för mig vill det synas, som om dessa båda upp- 
gifter tarfvade en noggrann pröfning. 
Äfven om en och annan för Kullen uppgifven art måste strykas, an- 
tingen därför att uppgiften beror på ett misstag, eller emedan växten 
sedan BE. FRIES tid försvunnit, torde man dock kunna uppskatta antalet 
där växande lafarter till omkring 300, något som icke är så litet för ett 
område af föga mer än 10 kvadratkilometers ytinnehåll. Det kan emel- 
lertid påpekas, att för Omberg, som dock icke ligger vid hafvet, denna 
siffra redan betydligt öfverskridits. 
I inledningen, där en kort redogörelse lämnas öfver bergets naturför- 
hållanden, för så vidt de kunna hafva något inflytande på lafvegetationen, 
samt öfver de på bark eller ved växande arternas fördelning på olika 
trädslag, polemiserar författaren dessutom mot KAJANUS åsikt rörande 
sorediebildningens värde för arters och varieteters särskiljande. Under 
framdragande af väl valda exempel, t. ex. Parmelia saxatilis och P. sul- 
cata, Parmelia fuliginosa f. letevirens och P. subaurifera, framhåller han. 
att former, dem KAJANUS utan vidare förklarar vara samhöriga, under 
alldeles samma yttre förhållanden visa sig högst olika i fråga om soredie- 
och isidiebildning. Det kan då rimligtvis icke vara yttre faktorer, som 
direkt framkallat dessa olikheter. Beträffande Parmelia tubulosa (Hagen) 
Bitt. påpekar han på annat ställe, att det aldrig lyckats honom att på 
de talrika exemplar, han haft tillfälle att undersöka, konstatera riktig- 
heten af KAJANUS påstående, att vissa flikar utbilda sig som tubulosa, 
andra som physodes. Jag vill härtill endast foga den anmärkningen, att 
när KAJANUS påstår, att jag utdelat en P. farinacea Bitt., hos hvilken 
vissa flikar på samma sätt utbildat soral af physodes-typen, så visar 
detta endast, att han ej lagt märke till, huru de båda arterna växa bred- 
vid nvarandra, P. physodes småningom undanträngande P. farinacea, och 
att flikar från den ena växa in i den andra. Sådant är en så vanlig 
företeelse bland lafvarna, att man måste förvåna sig öfver, att det kun- 
nat helt och hållet undgå den, som studerat dessa växters ekologi och 
fysiologi. Gust. O. Malme. 
E. LUNDSTRÖM, Beobachtungen und Studien bei den in den 
Jahren 1912—13 ausgeföhrten Pflanzenbestimmungen im 
Botanischen Garten Bergielund (121 p., 8 tafl., 51 textfig.) 
Stockholm 1914. — Acta Horti Bergiani, Bd. 5, N:o 3. 
Ofvanstående arbete, tillägnadt prof. WITTROCK på hans 75-årsdag, be- 
handlar resultaten af de kontrollbestämningar, som förf. utfört i Bergie- 
lunds bot. trädgård. Undersökningen omfattar ett tjugotal släkten, af 
