407 
tensia starkt färgade anthocyanklot. Af dessa uppträdde i allmänhet 
endast ett i hvar cell; dock funnos sådana icke i samtliga celler 
förhanden. 
Af HarTtz (I, 151, anm. 3) omnämnas ytterligare tvenne fall, där 
anthocyankroppar anträffats. Enligt HaArRTtTz förekomma nämligen 
blå färgkroppar i inflorescensskaftets epidermisceller hos Lathraea 
Squamaria och på samma sätt färgade pigmentkorn i perigonbladen 
hos Paulsatilla vulgaris och Pulsatilla pratensis. HarTz förmodar, att 
ifrågavarande kroppar äro identiska med dem, som påvisats i fruk- 
ter af Atropa Belladonna och Passiflora-arter, äfvensom med de lik- 
nande, i blå perigonblad hos Strelitzia Reginae förekommande. 
Det blå pigmentet, hvilket HarTtz kallar cyanophyll, räknas af 
misstag till klorofyllgruppens färgämnen. 
MIRANDE (I, 75) slutligen har visat, att anthocyan hos Cuscuta- 
arter icke sällan uppträder såsom droppar, utskilda i ofärgad cellsaft. 
Till och med cellmembranerna synas hos Cuscuta stundom vara 
imbiberade af anthocyan. 
Genom mina efter år 1906 fortsatta undersökningar öfver antho- 
cyan har antalet sådana fall väsentligt ökats. I kortare med- 
delanden har jag redan beskrifvit anthocyankristaller i form af 
rafider eller dendriter hos Laportea moroides (II, 295) och antho- 
cyankulor jämte -dendriter i knoppfjäll hos Fagus silvatica (V, 28). 
Min upptäckt af större solitärkristaller af anthocyan i fröskalet hos 
Phaseolus multiflorus (IV, 41, anm. 1) och i stammen af Solanum 
nigrum (VI, 73, anm. 1) har jag också i största korthet omnämnt, 
äfvensom af anthocyankroppar hos groddknopparna af Allium 
Scorodoprasum (III, 131, anm. 3). Utöfver dessa fall, hvilka med undan- 
tag af Laportea och Phaseolus komma i det följande att närmare 
beskrifvas, hafva ytterligare ett tjugotal blifvit mig bekanta, och det 
är närmast dessa, som gifvit anledning till föreliggande meddelande. 
Sedan min anthocyanmonografi kom ut, hafva i litteraturen äfven 
uppgifter af andra forskare meddelats, enligt hvilka anthocyan iakt- 
tagits hos ett antal växter förekomma såsom kroppar i cellerna. Ett 
sådant fall iakttog KARrRzEL (I, 131 ff) hos Cobaea scandens, där redan 
mina tidigare publicerade iakttagelser visat dylika kroppar före- 
komma, vidare hos Syringa persica, där kronbladen i äldre blommor 
föra små, blåfärgade korn, hos Iris germanica, hvars högblad och 
perianth innehålla mörkfärgade anthocyankulor, samt i blomskaften 
af Hydrangea Hortensia, där droppar af anthocyan uppträda. 
