408 
I SCHWERTSCHLAGERS undersökningar öfver anthocyan hos Rosa 
och några andra växtarter omnämnas på åtskilliga ställen antho- 
cyankroppar. Något ingående studium har han emellertid icke ägnat 
dem. 
Mera genomförd är den undersökning, som föreligger af POLITIS. 
Han iakttog anthocyankroppar i blommorna af följande växter: 
Billbergia rosea, Iris fimbriata, Laelia anceps, Aquilegia glandulosa, 
Erica carnea, Nepeta Glechoma, Clerodendron Balfouri, Weigelia ja- 
ponica var. rosea samt i frukterna af Convallaria japonica. POLITIS 
benämner dem cyanoplaster (cyanoplastide) och anser dem vara i 
protoplasmat bildade garfämneartade kroppar, i hvilka bildningen 
af anthocyanfärgämnet öfver hufvud torde ske. Huruvida denna 
åsikt har något berättigande, skall jag i det följande söka utreda. 
I en afhandling öfver anthocyans fördelning i blomblad om- 
nämner PaascHE blå, mestadels dendritformigt utbildade antho- 
cyankristaller hos följande 15 växtformer: Tulipa biflora, Anemone 
rivularis, Nigella Damascena, Glaucium fulvum, Glaucium Serpieri, 
Lupinus polyphyllus, Lathyrus sativus, Lathyrus silvester, Linum gran- 
diflorum, Hibiscus africanus, Anagallis Monelli, Anagallis Monelli var. 
carnea, Hyoscyamus niger, Physalis philadelphica, Codonopsis ovata. 
Dessutom iakttog PaascHE anthocyandroppar i blommorna af fris 
sibirica (>. . vereinzelte farblose Zellen mit blauen Tropfen und rote 
Zellen mit blauen Tropfen»), Lupinus polyphyllus (>»Epidermiszel- 
len . .., die neben farblosem Zelleninhalt Tropfen von rotem Antho- 
cyan fäöhren»), Nemophila insignis (>Häufig der Zellinhalt geschie- 
den in gefärbte Tropfen und ungefärbte Teile») och Digitalis pur- 
purea |»Häufig innerhalb der Zellen Vakuolen mit konzentriertem 
Farbstoff (Anfänge der Krystallisation)»]. 
TUNMANN (I, 345) beskrifver i sin handbok i växtmikrokemi antho- 
cyankroppar hos Ricinus communis, där vissa celler i stammen 
föra blå kristaller eller röda bollar, hos Digitalis purpurea, hvarest 
i anthererna anthocyandendriter eller klumpar af denna substans 
iakttagits, samt hos Klugia ceylanica, hvars blomblad utbilda antho- 
cyankristaller. 
Med dessa uppgifter har jag sammanställt de i litteraturen om- 
nämnda iakttagelser, som blifvit mig bekanta efter publicerandet 
af »Studier öfver anthocyan». Jag öfvergår nu till en redogörelse 
för de växter, som enligt mina egna, fortsatta undersökningar föra 
anthocyankroppar af ett eller annat slag. De anföras i samma 
ordning som släktnamnen följa i ENGLERS Syllabus. 
