411 
träder såväl löst som i fast form. I de subepidermala cellerna 
iakttagas nämligen flerestädes blåsvart färgade kroppar, hvilka hafva 
drufklasliknande utseende eller uppträda med form af blåpric- 
kiga, svam partade och amorfa massor, som ligga utskilda i nästan 
ofärgad cellsaft (Fig. 2). Tendensen till utskiljning af dessa antho- 
cyankroppar gör sig företrädesvis gällande i de innersta antho- 
cyanförande cellskikten. I kronbladen hos Allium Schoenoprasum 
iakttog redan COURCHET (I, 288) kristallhopar af anthocyan. 
Scilla sibirica Anderz. 
Sfäriska, djupt blåfärgade anthocyandroppar träffas, ehuru re- 
lativt sällan, i kalkbladens cellsaft. Normalt framkallas den blå 
färgen hos blommorna af en homogen anthocyanlösnin. 
Convallaria majalis L. 
Bladslidorna blåfärgade af anthocyan, bundet vid det subepider- 
mala cellagret. I samtliga anthocyanförande celler förefinnes hos 
denna växt en stor, sfärisk kropp af mörkröd färg. Vid tillsats af 
utspädd svafvelsyra uppträda smärre sådana kroppar i rikligt antal; 
vid behandling med starkare syra lösas de åter. De i cellerna 
normalt förekommande anthocyankropparna gå vid tillsats af kali- 
hydrat fullständigt i lösning. Af absolut alkohol extraheras inom 
kort färgämnet ur kropparna, hvilka länge stå kvar som ofärgade, 
skummiga residuer. 
Anthocyankroppar hafva redan af Weiss (I, III) iakttagits hos 
Convallaria majalis, men uppgifvas af honom vara bundna vid 
växtens stamparenkym. 
Clivia nobilis Lindl. 
Frukternas epidermisceller anthocyanförande. I snart sagdt hvarje 
sådan cell träffas anthocyankroppar, uppträdande i form af stora, 
amorfa flockar med svampig struktur. De lösas vid tillsats af ättiksyra. 
Fig. 4. Crocus vernus (L) Wulf. Epidermiszellen aus der Röhre des Perigons. 
Trimorphe Anthocyankörper und zwar 1) kompakte, rundliche oder im Rande 1o- 
bierte (a), 2) sehwammige, sphärische oder ellipsoidische und 3) trichitisehe Krystalle 
(b). Verg. 310. — Fig. 5. JFagus silvatica L. Verschiedene Typen von Anthocyan- 
trichiten und -dendriten aus den Epidermiszellen der Nebenblattspreiten. Vergr. 
370. — Fig. 6. Pulsatilla vulgaris Mill. Epidermiszellen aus dem Insertionspunkte 
der Häiällblätter am Stengel. Kugelige, amorphe und zu grossen Komplexen verei- 
nigte Anthocyankörper. Verg. 220. — Fig. 7. Cleome graveolens Rafin Epidermis- 
zellen von der Schote. Grosse und kleine, sphärische Anthocyankörper. Vergr. 280. 
