426 
bollar eller mera oregelmässigt gestaltade utskiljningar hafva iakt- 
tagits hos Tradescantia discolor, Gloriosa simplex, Allium Scorodopra- 
sum, Clivia nobilis, Crinum amabile, Strelitzia Reginae, Cheiranthus 
Cheiri, Comarum palustre, Mimosa argentea, Clianthus Damptieri, Althaea 
officinalis, Bertolonia marmorata, Fuchsia cordifolia, Anagallis arven- 
sis, Lathraea Squamaria, Stenogastra concinna och Lonicera Pericly- 
menum. Tydliga droppar äro åter de anthocyanklot, som beskrifvits 
hos Aechmea Weilbachii, Tradescantia discolor, Scilla sibirica, Epi- 
dendron floribundum, Fagus silvatica, Pilea nummulariifolia, Centra- 
denia grandiflora, Cobaea scandens, Gilia tricolor och Leycesteria for- 
mosa. Måhända äro också att hiträkna flera bland de öfriga, här 
ej uppräknade växtformerna. I de fall, där anthocyankropparna 
hafva sfärisk gestalt och sakna tydligt framträdande struktur, är det 
emellertid icke möjligt att med full bestämdhet afgöra, huruvida de 
äro fasta eller flytande. 
I flera bland de fall, jag anfört, visa anthocyankropparna hetero- 
morfi, i det att de i intill hvarandra gränsande celler och stundom 
till och med i samma cell kunna uppträda med olika utbildnings- 
form. Detta visade sig exempelvis vara fallet hos Crinum amabile, 
där anthocyankropparna äro trimorfa, samt hos Tradescantia discolor, 
Allium Scorodoprasum, Crocus salivus, Fagus silvalica, Bertolonia mar- 
morata, Anagallis arvensis och Solanum nigrum, där dimorfi var rådande. 
Hos Solanum nigrum har jag kunnat tydligt iakttaga, hurusom de 
sfäriska anthocyankropparna gingo öfver i kristaller, så att jag fick 
den uppfattningen, att de förra representerade en kraftigt kon- 
centrerad moderlut. Vissa iakttagelser tyda på, att anthocyanlös- 
ningar i cellsaften mången gång äro öfvermättade, i det att kristal- 
lisation af anthocyan omedelbart utlöses vid deformation af cel- 
lerna, t. ex. genom tryck å täckglaset. 
Å flera af Moniscns figurer finnas afbildade dels kristaller af 
olika typer, dels rundade, mörkt färgade kroppar (t. ex. hos 
Brassica oleracea capitata, Begonia maculata och Erodium Mannescari). 
De senare representera uppenbarligen äfven här modersubstanser 
för kristallbildning. Beträffande deras aggregationstillstånd uttrycker 
sig MorniscH icke med någon större bestämdhet, utan begagnar 
helt försiktigt uttrycket, att de gifva intryck af t. ex. »einer fest- 
weichen Masse». 
Hvad beträffar den kemiska och fysikaliska kvaliteten af de be- 
skrifna anthocyankropparna, så torde det vara otvifvelaktigt, att 
