431 
sakerna till anthocyankropparnas bildning böra sökas i andra för- 
hållanden. Det kan sålunda tänkas, att genom den tillsatta elek- 
trolyten sker utfällning af i cellerna befintliga kolloidala substan- 
ser. Om anthocyan själft bör i vissa fall räknas till de senare, är 
ännu ovisst. Dock föreligga iakttagelser, som tyda på, att anthocyan 
kan uppträda dels i en kristalliserande modifikation, dels i en kol- 
loidal (GRAFE). 
Vid fixering af växtdelar i mättad blyacetatlösning uppstå ofta 
i anthocyanförande celler blåfärgade korn eller bollar. Såsom den 
bifogade afbildningen af epidermisceller från blad af Galeobdolon 
luteum MHuds. (Fig. 19) visar, äro äfven sådana kroppar förvillande 
lika de hos vissa växtformer normalt uppträdande. 
Pim erhöll anthocyankristaller hos Justicia speciosa genom att 
inlägga snitt genom de anthocyanförande ståndarna i gelatinglycerin. 
Till följd af den därvid inträdande plasmolysen koncentrerades 
cellsaften och anthocyan utkristalliserade i violetta prismer. Enligt 
samma metod har jag bragt anthocyan att kristallisera i snedvink- 
liga taflor i bladen af Begonia acanthostigma. Figuren 20 visar de 
härvid uppträdande kristallbladens utseende. 
Hvad till slut angår Poritis' uppfattning af cyanoplaster såsom 
specifika organ för anthocyanbildningen, torde denna åsikt kräfva 
mera omfattande undersökningar för att kunna godtagas. Säker- 
ligen har Ponirtis i vissa fall sett isolerade vakuoler med börjande 
anthocyanbildning, i andra åter anthocyankroppar i cellsaften. 
Hans antagande af en ofärgad, garfämneartad modersubstans, ur 
hvilken anthocyan framgår, torde nog vara riktigt, men det gäller 
dock att i hvarje fall fastställa, huruvida det är de s. k. cyanoplas- 
ternas underlag af garfämne, som direkt förvandlas i anthocyan, 
eller detta endast färgas genom utifrån adsorberadt eller löst sådant. 
De talrika fall, i hvilka jag funnit det senare vara händelsen, 
tala för att sist antydda förklaringsmöjlighet har den största 
sannolikheten för sig. 
MoniscH (I, 156 ff.) har hos Pelargonium zonale, Rosa-arter och 
Anemone fulgens lyckats med konst genomföra extracellulär kri- 
stallisation af anthbocyanpigment. På samma sätt har GRAFE (Il, 
981 ff.; II, 711 ff.; figg. 1 och 2, p. 713) erhållit kristalliseradt antho- 
cyan ur extrakter af blommor af Allhaea rosea och Pelargonium 
zonale äfvensom ComBES (I, 887) ur anthocyanextraktater af Ampel- 
