463 
nande kritisk jämförelse mellan vanlig hafre och landhafre (Avena sativa 
rock! AA. jfatua EC.) 
För växtgeografien utgör denna del af Chloris Helsingica ett säkerligen 
ej oväsentligt observandum. En del häri förekommande uppgifter på i 
Hälsingland numera ej växande arter kunde möjligen, kritiskt sofrade och 
sammanställda med andra mer eller mindre förbisedda eller betviflade 
äldre litteraturuppgifter, vara af någon positiv betydelse vid studiet af den 
sydnorrländska florans invandringshistoria och forna sammansättning. 
Den 10 mars 1914. 
Fil. mag. BERTIL E:SON HALDEN höll föredrag om trädgårdar i Hälsingland 
vid 1700-talets början. Föredraget grundade sig hufvudsakligen på upp- 
gifter ur OLOF BROMANS Chloris Helsingica (se ofvan). 
Särskildt fästes uppmärksamheten på det stora antal kryddväxter, som 
allmänt odlades i den tidens trädgårdar, på uppgifterna om lagerträd och 
mogna fikon i orangerier samt slutligen på prydnadsväxterna. Bland de 
senare intogo liljeväxterna en framskjuten plats; anmärkningsvärd är i 
synnerhet Damblomman (Fritillaria Meleagris L). Med sällsynta undan- 
tag återfinnas alla i Chloris Helsingica upptagna trädgårdsväxter i LINNÉS 
Hortus Uplandicus. 
Fil. mag. E. MELIN demonstrerade med preparat och ljusbilder en 
egendomlig kallvattensform af ett par Sphagnum-arter (jfr denna tidskrift 
DArs: 1914p. 309). 
Den 24 mars 1914. 
Professor N. SVEDELIUS höll föredrag om tetraspor- och monospor- 
bildningen hos Nitophyllum punetatum (jfr Ber. Deutsch. Bot. Ges., bd XXXIIL 
HERR ock 2; 1914]. 
På professor R. SERNANDERS förslag beslöt Sektionen att om möjligt 
utgifva en flora öfver Upsala-trakten år 1920, då jämt 100 år förflutit 
sedan GÖRAN WAHLENBERGS Flora Upsaliensis utkom. Arbetet skulle 
omfatta hufvudsakligen kärlväxterna och ha närmast floristiskt syfte, ehuru 
äfven, i den mån omständigheterna tilläte, hänsyn skulle tagas till andra 
växtgeografiska synpunkter. Följande 18 socknar skulle behandlas: Jumkil, 
Bälinge, Åkerby, Börje, Vänge, Läby, Ramsta, Upsala, Näs, Dalby, Sko- 
kloster, Erentuna, G:la Upsala, Upsala stad, Vaksala, Bondkyrka, Funbo, 
Danmark och Alsike. Beläggexemplar skulle tagas i så stor utsträckning 
som möjligt och sammanföras till ett Herbarium Upsaliense, att öfver- 
lämnas till Växtbiologiska institutionen i Upsala. Denna skulle bekosta 
papper och montering, tillhandahålla nödig arbetslokal etc. 
Den 7 april 1914. 
Kand. T. Å. TENGVALL höll ett föredrag om vegetationen kring Vasten- 
jaure och Virijaure i Lule Lappmark. 
Amanuensen O. DAHLGREN redogjorde för en del morfologiska och bio- 
logiska iakttagelser öfver Primula officinalis (jfr. Bot. Notiser 1914, H. 4). 
