2 JOH. HELLNER. 



styrelserna hafva sålunda en alldeles obunden frihet att besluta om 

 medlens fördelning på det sätt, som de finna för ändamålet tjänligast. 



Det är helt naturligt, att denna frihet föranleder en viss olikfor- 

 mighet i de grunder, efter hvilka fördelningen äger rum inom olika 

 landstingsområden. Som en tämligen genomgående regel kan man dock 

 finna, att styrelserna skilja mellan mindre och större skogsägare samt 

 på ett eller annat sätt gynna de förra vid medlens fördelning. 



Den synpunkt, som här gjort sig gällande, är naturligen den, att 

 de större godsägarna hafva större möjligheter att använda egna medel 

 för skogsvårdsändamål och i allmänhet större insikt om gagnet af dy- 

 lika åtgärder, samt att därför de mindre skogsägarna behöfva en kraf- 

 tigare uppmuntran än de förra till sådana åtgärders vidtagande. Utan 

 tvifvel kan detta betraktelsesätt till en viss grad hafva sitt berättigande, 

 men måhända kan det ligga en fara uti att drifva detsamma för långt, 

 emedan det i så fall lätt nog kan alstra misstämning hos de större 

 skogsägarna, och som en följd däraf mindre benägenhet att vidtaga 

 skogsvårdsåtgärder. Faktiskt hafva på flera håll frän större godsägares, 

 d. v. s. bolags sida, yppats missnöje med de principer, hvilka gjort 

 sig gällande vid medlens fördelning. 



Detta har föranledt mig att företaga en närmare undersökning an- 

 gående skogsvårdsmedlens fördelning i de nordliga länen. Min under- 

 sökning har endast omfattat Värmlands, Kopparbergs, Gäfleborgs, Jämt- 

 lands och Västernorrlands län, och jag går nu att i korthet redogöra 

 för resultatet häraf 



J 'äiinlands läns /atidsti ngsoiii rade. 



Från skogsvårdskassan har under åren 1906 — 1909 utgått bidrag 

 till diknings- och bäckrensningsarbeten med 50 % af kostnaderna, dock 

 högst med 1,000 kr. till h varje särskild skogsägare. Under år 1910 

 kunde endast 40 %:s bidrag lämnas, och för år igii har ej mer än 

 20 % kunnat utlofvas. Bidragen utbetalas icke förrän arbetet är fuU- 

 bordadt och afslutadt. Någon skillnad mellan större och mindre skogs- 

 ägare göres ej i annat hänseende än det nyssnämnda, att maximibi- 

 dragen äro begränsade till 1,000 kr. Detta har emellertid haft den 

 verkan, att under det att enskilda skogsägare under år 1906 — 19 10 för 

 en sammanlagd arbetskostnad af c:a 193,700 kr. erhålllit i bidrag 

 90,964 kr. eller omkring 47 %, hafva bolag för en totalkostnad af 

 177,880 kr. erhållit bidrag med 49,600 kr. eller något mer än 27 % 

 af kostnaden, 



