SKOGSVÄRDSSTVREI.SERNAS FÖRDELNING AF BIDRAG FÖR SK0GS\ÄRDSARBE1 EN. 5 



Västcnwrrlands läns landsli>igso)nråde. 



Äfven inom Västernorrlands län äro ganska rikliga medel tillgäng- 

 liga såsom bidrag till skogsvårdsarbeten. Under tiden igo6 — 19 ii 

 hafva c:a 497,000 kr. därtill beviljats, däraf bolag erhållit c:a 321,000 

 kr. och enskilda skogsägare c:a 176,000 kr. Bidragens belopp i procent 

 af den beräknade kostnaden hafva växlat, men dock städse varit till de 

 mindre skogsägarnas förmån. Bolag hafva sålunda erhållit år 1906 

 30 %, år 1907 20 %, år 1908 66 %, år 1909 och 1910 25 %. 



För enskilda hafva bidragen utgått med 60 % år 1906, 58 % är 

 '9071 75 % åren igo8 och 190g samt 70 % åren 1910 och 1911. 



Af det föregående finner man, att principerna för medlens för- 

 delning mellan större och mindre skogsägare äro ganska växlande hos 

 de olika skogsvårdsstyrelserna. Ytterligheterna betecknas å ena si- 

 dan af Gäfleborgs läns skogsvårdsstyrelse, som åtminstone intill år igit 

 ej på något sätt gjort skillnad mellan större och mindre skogsägare, 

 samt å andra sidan af Kopparbergs läns, hvilken uppställt sådana villkor, att 

 de större skogsägarna ej ens ansett det löna mödan, att söka bidrag. 



I motsats till den brist på fasta regler, som sålunda här i riket är 

 rådande beträffande rätten att af skogsvärdsafgifterna erhålla bidrag till 

 utförda skogsvårdsarbeten, framhålles på många håll såsom erkännans- 

 värdt det system, som tillämpas i Norge. Genom 'Lov om Vernsko- 

 gens bevarelse og mod skogens 0del^eggelse' af den 8 aug. igo8 har 

 där införts en utväg att åsätta afverkadt virke ett slags skogsvårds- 

 afgift. Dessa afgifter uppbäras af häradets resp. socknens kassör, som 

 har skyldighet att insätta beloppet i sparbank på kontrabok lydande 

 på ägaren af den skogsegendom, hvarifrån virket är afverkadt. Skogs- 

 ägaren är sedermera berättigad att återfå de på hans kontrabok insatta 

 beloppen med räntor i den mån han styrker, att han nedlagt kostnader 

 på arbetet till främjande af skogens återväxt. 



Det har framhållits, att detta system hvilar på en berättigad prin- 

 cip, nämligen den, att samma skogsmark, hvars virke lämnat medel 

 till afgifterna, också får tillgodonjuta de skogsvårdsåtgärder, till hvilkas 

 utförande afgiften räcker, oafsedt om den eller den är ägare. 



Huru man än ställer sig till detta system, synes det i hvarje 

 fall vara att förorda, att mera bestämda grunder för skogsvårdsmedlens 

 fördelning mellan särskilda skogsägare här i riket komma till stånd, och 

 att vid dessas fastställande hänsyn tages ej mindre till önskvärdheten 

 af större likformighet i fördelningen inom skilda distrikt än äfven till ett 

 billigt afvägande af såväl större som mindre skogsägares intressen. 



