v. AMINOIF. 



Gallringarna diskuterades vid olika halter. Allmänna meningen torde 

 varit den, att dessa gallringar varit nog så starka. Detta kunde visserligen 

 försvaras därmed, att rationella gallringar försummats under beständens upp- 

 växtår och att en gallring, som första gången ingrep först vid 35 ä 40 är 

 mds/e ske skarp (30 %" af massan) för att åstadkomma reagens hos bestån- 

 det. — En dylik stark gallring måste dock alltid betraktas som en nödfalls- 

 åtgärd vållad af tidigare försummad beständsvård, för stora förvaltningsom- 

 råden, länga afforslingsvägar m. m. Som rationell kan den icke accepteras. 



Regeln of/a, men s<'ag/, är gammal men dock god och ännu ej frångången 

 å kontinenten, där man dock äger erfarenhet i dessa frågor. Det är ej stamformens 

 äfventyrande eller trädens rotryckning, som äro att befara genom dessa starka gall- 

 ringar. Det är en mångfaldigt viktigare synpunkt, man här har att beakta, nämligen 

 markens bibehållande i sundt skick genom lämplig öfverskuggning. Våra skogs- 

 bestånd äro i regel sä luckiga och ojämna, att vi sä vidt möjligt böra undvika att ge- 

 nom starka, sällan återkommande gallringar ytterligare gynna markvegetationen. 



Vid 5-tiden på e. m. återkommo vi till Gatnmclkroppa, där e.xtratåg förde 

 oss till Kristinehamn. Kl. 1/2 ^ ^.fäts middag å stadshotellet, hvarefter vid- 

 togs amkväm, därvid grefveWACHTiiEiSTER till färdledaren för dagen, forstmästare 

 Wesslén framförde sitt och de öfrigas tack för den väl planerade exkursionen 

 och allt arbete, som nedlagts för ordnandet af densamma. Småningom upp- 

 sökte hvar och en sitt logi, somliga förr, andra betydligt senare. De flesta hade 

 hus och hem i abonnerade järnvägsvagnar, som följde oss åt under hela resan. 



Profytor å Storfors bruks aktiebolags skogar 



(utlagda af forstmästare G. Wkssi.énJ. 



Uppgifter pr har. 



