26 



F. AMINOFF. 



Färdledare för dagen var öfverjägmästare Wallmo med biträde af jägmäs- 

 tarna E. Danielsson och E. Hedemann-Gade, hvilken senare utlagt och under- 

 sökt de profytor, som besöktes samt kronojägarne Ekman, far och son. 



Sedan färden gått öfver den bördiga slätten utanför Kristinehamn nådde 

 man kronoparken. Där passerades först till kronoparken hörande egendomen 

 Höje, inköpt 1 904 af en trävaruhandlande, som mer än samvetslöst vetat 

 draga revenu af sina possessioner. Det var vidsträckta marbuskklädda mar- 

 ker staten denna gäng fått taga om händer. Markerna hade efter inköpet 

 besatts med tallfrö, och syntes kulturen synnerligen lofvande. 



Ett par kilometer öster om Sätlerbron lämnades vagnarna. Programmet 



Fig. 



Fot. A. Chatillon-Vinbergh. 

 Lunch vid Södra Emtheden. 



hade under vägen studerats och vidtog genast diskussion om däri meddelade 

 dags7<erksf>riser, som särskildt norrlänningarna funno förvånansvärd! blygsamma. 

 Det upplystes emellertid, att de flesta arbeten å parken utföras af torpare, 

 som besitta en hel del naturaförmåner, hvarigenom dessa priser endast äro 

 skenbart låga. 



Härefter vidtog promenad norrut i riktning mot Vass^årdsnäs vid sjön 

 Vilången. Ett hygge med stark björkinblandning passerades, hvarvid fråga 

 uppstod, om björken borde röjas bort eller ej. Meningarna voro delade. 

 Jägmästare Cristofferson upplyste, att han brukade gallra undan björken å 

 hyggena och funnit detta mest effektivt ske genom ajknäckning af björkarna. 

 Hugger man af björken skjuter den ymniga stubbskott och man när motsatt 

 resultat till det åsyftade. Öfverjägmästare Wallmo sade sig vara stor björkvän. 

 Han lät helst björken hållas å hyggena och ville ej afverka den, förrän den 



