IN MEMORIAM. 



39 



maj 1850 — i nationsmatrikeln har han 

 egenhändigt angifvit sig vara född den 

 26 januari — , ingick såsom elev vid skogs- 

 institutet i Stockholm 1853 och utexami- 

 nerades därifrån 1856, utnämndes till 

 extra öfverjägare i Örebro län den 15 april 

 1859 och befordrades till öfverjägare i 

 Norrbottens län med placering i Kalix 

 revir den 12 juli 1860, transporterades i 

 samma beställning till Uppsala län 1865 

 och utnämndes vid omregleringen den 10 

 december i86q till jägmästare i Olands 

 revir, frän hvilken tjänst han den 29 april 

 1892 erhöll afsked med pension. 



Jägmästaren friherre Fleetwood var 

 en person, som vid sidan af sin verksam- 

 het inom skogsyrket, där han presterat en 

 förtjänstfull lifsgärning, äfven hade ett 

 flertal andra intressen, som förlänade om- 

 växling och behag åt hans de senare åren 



ensliga tillvaro. Han var nämligen ifrig bi- och trädgårdsodlare, ägde icke 

 obetydliga insikter i entomologien och Floras vackra vetenskap, hade samman- 

 bragt afsevärda samlingar af såväl insekter som växter och var dessutom 

 skicklig slöjdare. Han var en verksam natur med utprägladt »humör» och 

 ville ständigt hafva händerna fulla med arbete. Xu har han slutat sitt gammal- 

 nians id i trädgård och vid slöjdbänk och för alltid släppt mikroskopet. 



Gift den 11 december 1870 med Wilhelmina (Mina) Margaretha Chri- 

 stina Lundqvist, efterlämnar den döde en son, fil. kand. friherre Carl Edvard 

 Fleetwood, som gjort sig fördelaktigt känd inom turistlitteraturen samt för 

 närvarande är utgifvare af tidskriften Arte et ^^arte och medarbetare i Nya 

 Dagligt Allehanda-Vårt Land. H. Szs. 



Alex. Borenius. 



^Vu '«4i 



'V2 iQii- 



En af de mest bemärkta personligheterna inom Finlands skogsväsen, 

 öfverforstmästaren Alf.x.andek Burenius, har nyligen aflidit. Inom den gamla 

 aktade Finska Forstföreningen, hvars sekreterare, vice ordförande och ord- 

 förande han varit, har han både i tal och skrift öfvat synnerligt inflytande 

 och sålunda varit till utmärkt gagn för det finska forstväsendets utveckling. 

 Han ägde en klar och redig framställningskonst samt var på grund af sina 

 många utländska resor och sin vidsträckta beläsenhet en skicklig och vidsynt 

 ämbetsman, väl förfaren äfven i praktiska värf En pä en gång pålitlig och 

 angenäm man, var han vidare patriot, en varm vän af sitt lands lagbundna 

 ordning samt därtill den svenska kulturens hägnande. 



