IN MKMORIAM. 



41 



Hjalmar Grahl. 



'Vi 1828. 



Vs "'"■ 



Hjaln 



Grahl på lS70-ta 



En af skogsstatens äldre medlemmar 

 och den ende öfverlefvande af den skogs- 

 stat som på 1850-talet inrättades i öfre 

 Norrland, har gått hädan: öfverjägmästaren 

 Hjalmar Grahl, som vid mer än 83 års 

 ålder afled i Stockholm den 2 i mars 191 1. 



Oscar Eugéne Hjalmar Grahl, son 

 af kontraktsprosten och hofpredikanten 

 Carl Gustaf Grahl samt dennes maka 

 Christina Margareta Stark, föddes i Asker- 

 sund den 14 januari 1828. Efter studier 

 vid Stockholms lyceum antogs Grahl till 

 elev vid skogsinstitutet den 8 april 1848 

 och utexaminerades därifrån den 10 juni 

 1850, förordnades till t. f. jägmästare i 

 Kronobergs län s. å. ^j-j, förvaltade Fors- 

 marks och Härnäs bruks skogar 1850 

 '5/jj — 1853 '-t/c;, utnämndes till extra öfver- 

 jägare i Örebro län den 22 september 

 1 85 5 — Grahls egna papper hade brun- 

 nit på hans egendom Charlottenborg vid 

 K-ungsör, men jag har i finansdepartementets föredragningsakter i riksar- 

 kivet funnit möjlighet att fylla de biografiska luckorna — förordnades till 

 t. f. öfverjägare i Västerbottens län den 14 november 1856 och placerades 

 vid omorganisationen den 10 december 1869 såsom jägmästare i Skellefte 

 revir. På grund af sina egenskaper såsom nitisk och framstående tjänsteman 

 utnämndes Grahl den 6 december 1872 till skogsinspektör i Västerbottens di- 

 strikt, från hvilken post han den 6 juni 1890 erhöll afsked med pension 

 och öfverjägmästares n. h. o. v. 



Öfverjägmästare Grahl var en reslig och ståtlig man, en älskvärd och för- 

 bindlig gammal gentleman. I Västerbotten, där han först ägde och bebodde 

 ett hemman i Brännan norr om Skellefteå stad och sedermera byggde sig 

 eget hus inne i staden, förflöt större delen af hans lif och hade han sin huf- 

 vudsakliga gärning förlagd — hans minne såsom tjänsteman har säkerligen 

 redan hunnit dö i vår jäktande tid, som så föga aktar och värnar om död mans 

 minne, men i de båda lummiga stads- och lasarettsparkerna i Skellefteå har 

 i alla fall Grahl själf rest sig ett det vackraste inoiuimentum. Öfverjägmästare 

 Grahl, som sedan den 20 augusti 1867 var gift med Emerentia Nordlander, hvil- 

 ken nu öfverlefver honom jämte en son, som är officer, kunde glädja sig ät 

 den lyckligaste ekonomi. Förutom de nämnda egendomarna i Skellefteå stad 

 eller dess omnejd ägde han under sin Västerbottenstid fem hemman i Frost- 

 kåge by af Byske socken samt ett hemman i Skråmträsk by af Skellefteå 

 socken. Efter afskedstagandet flyttade Grahl till Stockholm, där man emellanåt 

 hade glädjen sammanträffa med den gamle förnäme mannen, som gärna be- 



