2 SF.TH M. KEMPE. 



terna har jag utelämnat all härdighetsbeteckning, emedan jag ej hunnit 

 bilda mig något omdöme i frågan. Det kan dock redan nu sägas, att 

 trohgen många af dessa sistnämnda icke i en framtid komma att göra 

 sig förtjänta af ett härdighetsbetyg. 



Förteckningen omfattar, som synes, 93 arter, hvilket i det närmaste 

 motsvarar en tredjedel af kända barrträdsarter. Att exakt uppgifva an- 

 talet sådana är omöjligt redan af det skälet, att de forskare, som sys- 

 sätta sig med denna del af växtvärlden, i åtskilliga fall ej äro ense med 

 hvarandra, huruvida en varietet eller en själfständig art föreligger. 



I vissa delar af världen göras fortfarande nya upptäckter. Så har 

 t. ex. särskildt Kina under de senaste årtiondena bidragit med nya 

 arter. 



Den öfvervägande delen af jordens barrträd är att finna inom den 

 norra hemisferen. 



Amerika är den världsdel, som är rikast på coniferer. Ensamt 

 Nordamerika kan inom det 1 50 millioner hektar stora atlantiska skogs- 

 området och det mindre men dock betydliga Stillahafsområdet — hvilka 

 områden i norr sammanlöpa — uppvisa en mångfald arter. Särskildt 

 Stillahafsskogarna erbjuda exemplen på de största och kraftigaste ut- 

 vecklade barrträdsformerna. Bland dessa märkas först sådana jättefor- 

 mer som Sequoioriia (gigantea och sempervirens). En uppmätt Scquoia 

 gigautca har (se Mavrs »Die \\'aldungen von Nordamerika») visat sig 

 innehålla ej mindre än 822 km., hvilket motsvarar virkesmassan pä en 

 hektar af bästa tyska skog eller pä 15 — 20 hektar medelgod västerbott- 

 nisk lappmarksskog. Men dessa växtvärldens fenomen kunna också täfla 

 med Egyptens pyramider i afseende på ålder och öfverträfifa i höjd de 

 flesta byggnadsverk. 



Ett annat barrträd inom Stillahafsområdet, som uppnår .synnerligen 

 stora dimensioner, är den s. k. Douglasgranen (inom handelsvärlden 

 känd under namnet Oregon pine). Detta träd, som utgör Pacificregio- 

 nens värdefullaste och mest utbredda barrträd, uppnår i gynnsamma 

 lägen en höjd af go m. med en diameter vid brösthöjd af mer än 3^/2 

 m. Det växer i kustlandet snabbt. Ofvan anförde M.WR har i ett 80- 

 årigt bestånd, uppkommet efter brand, uppmätt individer med en höjd 

 af 40 m. och en diameter vid brösthöjd af 90 cm. 



På tal om »Big trees» bör ej heller sockertallen, Piiuis Laiiihcrtiaiia, 

 glömmas. Hörande till Strobusgruppen är sockertallen den största af 

 alla tallar och uppnår en höjd af 80 — 90 m. P/ims ponderosa, den 

 värdefulla Yellowpine, Abics grandis — Vancouvers enda Abies — 

 Abies magnifica. Abies nobilis, den västamerikanska ädelgranen m. fl., 

 äro ock träd, som utväxa till stora dimensioner. 



