KMITTNINGSKOSTNADERNAS FORUKLNINC. ()5 



sker i så måtto gemensamt, att timret flottas blandadt och sedan skall 

 sorteras. 



Då två eller flera gemensamt bygga och begagna en flottled kunna 

 emellertid flera sätt för det gemensamma begagnandet tänkas. Antingen 

 kunna delägarna flotta turvis hvar sitt är eller turvis samma år, hvilka 

 former för gemensam flottning äro att föredraga, då vattendraget är kort 

 och skiljning relativt svår att anordna; eller ock kunna samtliga timmer 

 partier flottas på en gång blandade, i hvilket fall skiljning vid afslutad 

 flottning måste äga rum. 



Sker flottningen turvis (separat), kau arbetet ombestyras af hvarje 

 trafikant själf, hvarvid intet annat samband finnes mellan de flottande, 

 än att de gemensamt måste bygga och underhålla flottleden, för hvilket 

 ändamål medel sammanskjutas. 



Om flottleden är lång, föredrages i allmänhet flottning af blandadt 

 gods, som vid framkomsten sorteras till resp. ägare. Denna vanligaste 

 form af gemensam flottning medgifver ingen möjlighet för trafikanterna 

 att själfva utföra arbetet hvar och en med sitt flottgods, utan måste 

 flottningen organiseras under en gemensam administration, och kost- 

 naderna utbetalas ur en genom tillskott från de flottande för hvarje år 

 bildad kassa. 



Grund för flottningskostnadens fördelning. 



De flottande måste alltså bilda en förening, som har till ändamål 

 att gemensamt till ömsesidig fördel utföra flottningen. I afseende ä 

 flottningsförenings art och dess befogenhet synes uppfattningen i viss 

 mån sväfvande. Så har man antagit, att flottningsförening liksom ett 

 vanligt bolag skulle kunna upprätta vissa tariffer, göra undantagsbe 

 stämmelser i afseende å frakttaxa etc, alldeles på samma sätt, som en 

 enskild affärsman eller ett bolag kan bestämma till hvilket pris ett visst 

 arbete kan utföras, en viss vara levereras eller, liksom ett järnvägsbolag 

 transportera vissa varor, oberoende af själfkostnaden. Man har just 

 åberopat detta järnvägsbolagens förfarande såsom ett mönster för flott- 

 ningsföreningen. Jämförelsen är emellertid skef Järnvägsbolaget står 

 gentemot trafikanten såsom en person, hvilken äger rätt att med trafi- 

 kanten träffa ett visst aftal, som han för sig anser mera eller mindre 

 förmånligt. Men trafikanterna och bolagsmännen äro skilda personer, 

 ehuru det fall, att en person stundom kan vara delägare och trafikant 

 på samma gång, rätt ofta inträffar, hvilken omständighet torde hafva 

 framkallat jämförelser af denna art. Inom bolaget existerar emellertid 

 ett fullt rättvist inbördes förhållande, i det att hvarje aktieägare erhåller 

 andel i vinsten, i mån som han insatt penningar i företaget. Inom en 



