KLOTTNINGSKOSTNADERNAS FÖRDELNING. I03 



n:ris I -12 äro 27:de delar om 10,000 

 13, 14 9:de » 30,000 



och 15 Vs eller go,ooo 



skulle efter ofvan beräknade kostnad, 333 Va ^^- P^ 1,000 vid hvarje 

 brygga, fördelning ske efter nedanstående kalkyl: 



på märkena i — 12 13, 14 15 S:a 



som följer: vid bryggan A 4,000 2,000 3,000 g, 000 



» > B 4,000 2,000 o 6,900 



» » » »C 4,000 o o 4,000 



Summa 12,000 4,000 3,000 ig, 000 



för ett antal af 120,000 60,000 go.ooo 270,000 



utgörande af hela partiet 'V27 "/o Va 



Verklig kostnad |)er enhet 10 öre 6-/3 öre 3V3 öre. 



Totala skiljningskostnaden utgör ig,ooo kronor eller 7 öre pr stock, som 

 debiteras allt utskiljdt timmer, då skiljestället utgör cU distrikt. Detta 

 förfarande innebär emellertid att märket 15 får betala 3-/3 öre mera pr 

 stock än detta timmer kostat i arbete. Hade däremot alla fått sitt flott- 

 gods uppdeladt i poster lika med n:ris i — 12 eller 10,000 st., hvilket 

 äfven för 13, 14 och 15 kunnat äga ett visst värde, så skulle hela 

 kostnaden uppgått till 27,000 kr. eller 10 öre pr stock, som vi förut sett. 



En rättvis fördelning af skiljningskostnaden för ensartadt virke kan 

 ske, om Iivarjc brygga betraktas som ett distrikt, för hvilket arbctskost- 

 miden sarskildt bokföres på de märken, som där beliandlas. 



Om också förhållandena vid skiljeställena icke alltid äro sä enkla, 

 som i det här schematiserade fallet, torde det emellertid i de flesta fall 

 vara möjligt, att till distrikt gruppera ett skiljeställes bryggor. 



Om skiljestället indelats i distrikt, återstår för rättvis fördelning al 

 skiljningskostnaden endast att fastställa olika virkesslags skiljningssvå- 

 righet. Då denna är beroende af andra förhållanden, än de som inverka 

 på flottningen, blifva relationstalen för flottgodsklasserna ej fullt samman- 

 fallande med de för flottningen riktigaste utan måste sarskildt uppskat- 

 tas eller framgå ur redan befintlig statistik. 



Af det anförda framgår emellertid, att det innebär ett större arbete 

 att dela ett virkesparti efter märken i ett större antal delar. I sådana 

 fall, där indelning i distrikt icke kan genomföras, bör det därför vara 

 möjligt att enligt statistik gradera skiljningssvårigheten med hänsyn till 

 inbördes storleken i flottgodsmängd af de olika märken, som utskiljas. 



Här anförda princip låter sig tillämpa för en rättvis fördelning af 

 .skiljningskostnaden icke blott inom ett skiljeställe, utan äfven då tim- 

 mer skall till en eller flera delägare någonstädes utmed en flottled at- 



