104 ERNST ANDERSSON. 



skiljas. Vid ett sådant skiljeställe består arbetet dels i uppdelning af 

 flottgodset i två partier, det ena passerande, det andra kvarstannande, 

 dels uti sistnämnda partis sortering till sina ägare. Indelas skiljestället 

 i distrikt, så att första bryggan, A, där godsmängden delas i 2:ne partier, 

 utgör första distriktet, så framgår tydligt, att det passerande timret är 

 likställdt med märket 15 i fig. i, samt att det icke skall deltaga i det 

 kvarstannande timrets sortering till sina ägare vid bryggan B och C. 

 (Se fig. 2.) För närvarande tillämpas olika principer. Har sådant skilje- 

 ställe af en eller annan anledning blifvit förklaradt för t>albiiäiit^>. måste 

 allt timmer lika deltaga såväl i delning som i sortering till delägarna, 

 hvilket uppenbarligen icke är i öfverensstämmelse med flottningsstadgans 

 anda och mening. 



Har det däremot betraktats som >->cHskiltltv' hafva de som velat där 

 utskilja timmer fått göra licthi helt och hållet pa egen bekostnad. 



Huru önskvärdt det än må anses vara att flottlederna kunde i vid- 

 sträcktaste grad liksom järnvägarna göras tjänliga för transport af såväl 

 stora som siiili virkespartier fråfi hvilken punkt som helst och //// hvil- 

 ken punkt som helst utmed desamma, uppresa sig dock oöfverstigliga 

 hinder häremot. Såväl mängden i flottlederna framfördt gods som det 

 antal märken, hvarpå det i skiljeställena skall uppdelas, tilltager årligen. 

 Då de lämpligaste platserna för sorteringen äro strängt upptagna, hafva 

 skiljeställena måst utsträckas till för skiljningen mindre lämpliga delar 

 af älfvarna, där skiljningen går sämre. Därigenom försenas flottgodsets 

 framkomst till destinationsorten och stegras flottningskostnaden 1 sin 

 helhet. 



Då en allmän flottled gifvetvis måste vara till för alla, och således 

 delägarna i flottningen kunna blifva huru många som helst, då således 

 hvarken antalet deltagare eller minimigräns för storleken af de partier, 

 som till framflottning och urskiljning af flottleden mottagas, kan be- 

 gränsas, då på denna grund icke heller en delägare kan hindras anmäla 

 till flottning och sortering flera med olika märken försedda partier af 

 godtycklig storlek, hvarigenom allt en högst betungande stegring af 

 sorteringskostaden måste blifva en följd, finnes ingen annan utväg att 

 begränsa kostnaderna än den, att låta hvarje virkesägare betala den 

 verkliga kostnad, som det för hans räkning utförda arbetet betingar, i 

 ändamål att tvinga honom att kalkylera och handla i enlighet med det 

 gemensamma intresset. 



Efterflottning. 



Af det föregående framgår emellertid, att skiljningskostnaderna steg- 

 ras med antalet trafikanter, samt att således skiljningskostnaden per en- 



