SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, ALLMÄNNA DELEN 19 1 2, H. 2- 



STRODDA IAKTTAGELSER OCH NATURMINNEN. 



En pelargran. 



I Meddelanden frän Statens Skogsförsöksanstalt är 1908 (se Skogsvärds- 

 föreningens Tidskrift 1908, H. 9 — 10) har Nils Sylvén beskrifvit en »Pelar- 

 liknande gran» från Hassle socken i norra Västergötland, hvilken synes stå 

 den afCARRlÉRE heskrifna. P/cea c.xceha (Lam.) Lk. f. coliimiiaris mycket nära, 

 och i denna tidskrift beskrifvas af Geete, Rabenius, Hultmark m fl. dicho- 

 typa granar, hvilkas öfre del varit pelarformade. En synnerligen vacker 

 monotyp pelargran frän Säfsjö i Småland torde därför förtjäna omnämnande. 



Granen i fråga finnes å Mejensjö bys utskog c:a 150 m. öster om skogs- 

 vägen frän Mejensjö by — Norra Ljunga och c:a 3 km. frän förstnämnda 

 plats. Växande i kanten af ett nyligen afverkadt bestånd har den helt sä- 

 kert sitt egendomliga utseende att tacka för att den fått behålla lifvet. Mar- 

 ken sluttar svagt åt väster och utgöres af morängrus af frisk och god be- 

 skaftenhet. Trädet företer ett friskt och växtligt utseende och påminner på 

 afständ om en virad majstång. Höjden är c:a 15 m. och diametern vid 

 brösthöjd omkring 23 cm. Barken är slät och fin, ej olik silfvergranens. 

 Åldern torde vara vansklig att bestämma utan närmare undersökning, men 

 troligen håller den sig under 100 år. Kronan är smal, cylindrisk, öfverskri- 

 der ingenstädes 2 m. i genomskärning och går så läiigl ned, att grenarna på 

 sydsidan beröra marken. Grenarna af första ordningen äro korta, ej synner- 

 ligen grofva och öfvergå i en oändlig mängd fina smågrenar, hvilka äro så 

 tätt ställda, att de ge intryck af häxkvastbildning. Dessa grenruskor äro å 

 stammens mellersta och nedre delar af vacker drufklasliknande form. Pä 

 grund af den stora belastningen äro primärgrenarna starkt nedhängande, ned- 

 till smyga de flerstädes tätt utmed stammen. Barren äro korta och tätt sit- 

 tande (se fig. 2 med tillhjälp af lup). Toppen är frisk, men saknar vertikalt 

 toppskott. Kottar syntes ej till,' och det är väl ganska troligt, att granen i 

 fråga är steril. 



Till yttre habitus är granen visserligen frappant olik den af Carkiére 

 beskrifna pelargranen, men Professor Dr. C. Schröter har i sitt bekanta ar- 

 bete »Ueber die Vielgestaltigkeit der Fichte» upptagit en i Waadtländeral- 

 perna i Schweiz funnen dichotyp gran såsom partiell pelargran, och denna 

 företer samma karaktäristiska utseende som Säfsjö-granen. Af senare fynd 

 synes emellertid framgå, att pelargranen förekommer under tvenne ganska 

 olika typer, hvaraf den ena noggrant ansluter sig till den af Carriére be- 

 skrifna och den andra mera öfverensstämmer med den af Schröter ofvan 

 omnämnda, och hvilken typ i Säfsjö-granen fått en synnerligen vacker re 

 presentant. Edvard Lundberg. 



