BKSI.UT VID SKOGSVARDSSTYRELSERNAS MÖTE 1 UECEMBER 19II. I 25 



åtskillnad mellan olika landsdelar skulle göras pä denna grund, böra erinra 

 om, att nämnda behof möjligen är något större i de norra landsdelarna, där 

 föryngringstiden är jämförelsevis lång och såren efter ungskogssköflingar 

 sålunda läkas långsammare än i sydligare belägna trakter. 



Frågan huruvida den enligt utskottets mening önskvärda lagstiftningen 

 kunde beräknas ställa afsevärdt större anspråk på öfvervakande från skogs- 

 vårdsstyrelsernas sida, än dessa med nuvarande organisation kunde motsvara, 

 anser sig utskottet böra besvara nekande. 



Med anledning af de frågor, som skogslagstiftningskommittén hänskjutit 

 till mötets behandling, vill utskottet alltså endast hemställa till mötet att 

 afgifva elt allmänt uttalande till förmån för de framkomna önskemål på skogslau- 

 sliftningens område, som åsyfta ett effektivt skydd mot rofhuggning af ungskog, 

 (i. v. s. en utbyggnad af skogslagstiftni7igen på den nu gällande skogsvårdslagens 

 grund, ocli att erhålla bestämmelser i detta hänseende, som, i den mån det är 

 iriöjligt, hlifva gemensatnma för hela eller större delen af landet. 



En framställning från Kalmar läns södra landstingsområde (motion n:o 3) 

 angående sådant tillägg i lagen, att betning, som bevisligen .skadar skogs- 

 återväxten, må kunna i vissa fall och på vissa områden förbjudas, blef af 

 mötet afslagen. 



Skogsvärdsstyrelsen i Kronobergs läns landstingsområde (motion n:o 5), 

 att jordägaren, men ej skogsafverkaren, göres ansvarig för skogens återväxt 

 blef af mötet afslagen, liksom en liknande motion vid 1908 års möte. 



Kronobergs läns skogsvårdsstyrelse hade vidare föreslagit (motion n:o 6) 

 att, innan skogsvårdsstyrelse jämlikt 2 § påkallar undersökning, vederbörande 

 afverkare eller jordägare skulle lämnas tillfälle yttra sig. Motionen blef af 

 mötet afslagen. 



Skogsvårdsstyrelsens i Clöteborgs och Bohus län motion (n:o 9) angående 

 ungskogslag föranledde icke till någon mötets åtgärd, emedan mötet uttalade 

 sig i frågan till skogslagstiftningskommittén (se ofvan). 



Hr F. AF Petkrsens hade motionerat (n:o 14) om sådan ändring i 12 

 S i lagen, att betesbehofvet ej må utgöra något motiv för afverkning, hvari- 

 genom återväxten uppenbarligen äfventyras. I anledning häraf beslöt mötet 

 hos Kungl. Maj:t hemställa, att Kungl. Maj:t täcktes föranstalta, att vid nu 

 pågående revision af lagen angående vård af enskildes skogar 1 2 § i lagen 

 mätte erhålla sådan lydelse, att däraf tydligt framgår, att tillgodogörandet af 

 skogsbetet ej må kunna användas som förevändning för sådan afverkning, 

 som uppenbarligen äfventyrar skogsåterväxten. 



Med anledning af motion (n:o 13) af hrr C. Carling och L. Olén om 

 ändring af i och 4 §§ i lagen i syfte att bättre trygga skogens återväxt be- 

 slöt mötet allenast att hos Kungl. Maj:t anhålla, att Kungl Maj:t täcktes vid- 

 taga åtgärder för sådan ändring af i § i lagen den 24 juli 1903 angående 

 värd af enskildes skogar, att ansvarigheten i fråga om betryggande af åter- 

 växten efter vanskötsel af skogsmark varder lika, vare sig ägare till marken 

 eller annan, till hvilken afverkningsrätt upplåtits, gjort sig till vanskötseln 

 skyldig. 



Ett förslag af hr W. Dybeck (motion n:o 23) om sådant tillägg till 

 lagen i syfte att stadga skyldighet att anmäla tillämnad skogsafverkning af- 

 slogs af mötet. 



