152 HENRIK HESSEL.MAN. 



jägmästarna Emil Nilsson, Arvid Modin, G. Kolmodin, O. Enekotii 

 m. fl. samt af t. f. lektorn vid skogsinstitutet, jägmästare TOR JONSON, 

 som ledt vissa af skogseievernas praktiska öfningar i Hamra kronopark. 



Det norra området synes på det hela taget ha blifvit mindre skadadt 

 än det södra, och jag vill därför börja med detta. Liksom inom andra 

 områden ha snöbrotten här hufvudsakligen hållit sig till höjdlägena 

 300 — 500 ä 600 m. ö. h., medan dalgångarna varit mera skonade. 

 Däremot ha sluttningar mot olika väderstreck skadats i ungefär lika grad, 

 inom ett område ha t. ex. sydsluttningar mest hemsökts, inom ett annat 

 nordsluttningar, inom ett tredje åter olika sluttningar i ungefär lika grad. 



Af allt att döma har granen skadats i större utsträckning än tallen, 

 hufvudsakligen på den grund, att granen här inom stora områden är 

 förhärskande. Yngre och medelålders tall- och granskogar ha visat sig 

 lika mottagliga, men äldre tallskog (öfver 150 år) har varit mera motstånds- 

 kraftig än äldre granskog. Från södra Lycksele revir omnämnes, att 

 yngre, växtlig tallskog vräkts omkull (jägmästare A. Björkman, Lyck- 

 sele), men eljest ha snöbrotten mest förorsakat topp- och stambrott, för- 

 nämligast på granen, men äfven på tallen. Undertyckta granar, som 

 efter friställning börjat skjuta långa, kraftiga toppskott, ha i stor ut- 

 sträckning fått sina toppar afbrutna, detsamma är förhållandet med 

 frisk, växtlig granskog. Ovä.xtlig granskog har mången gång afbrutits 

 längre ned på stammen, vid en dimension af 17 — 20 cm. För att ge 

 en mera exakt upplysning om topp- och stambrottens frekvens inom ett 

 större område anföras några undersökningar, som jägmästare G. RlNO 

 STRAND låtit utföra. Dessa hänföra sig till en större taxering af 12,000 

 har, tillhörande Lillögda by i norra delen af Asele socken, nära gränsen 

 till Lycksele. Skogarna ligga ofvanför Lögdeälfvens dalgång och bestå 

 uteslutande af gran. Tall förekommer endast närmare älfven. Skogsupp- 

 skattningen har utförts linjevis i 10 m. breda bälten, och har upptagit 

 alla träd från 10 cm:s diameter vid brösthöjd. Af träd under 25 cm. 

 har hvart 4o:de träd tagits som profträd, af träd öfver 25 cm. hvart 

 2o:de. För hvarje profträd har antecknats, om det skadats af snöbrott 

 under vintern 19 10 — igii eller om äldre sådana skador stode att upp- 

 täcka (äldre skador ej medtagna i tabellerna sid 153). Resultatet har 

 beräknats, dels med hänsyn till trädens dimension, dels med hänsyn till 

 deras ålder. Snöbrotten 1910 — 191 1 ha träffat dimensionsklasserna 10 

 — 35 i lika hög grad. Smärre variationer med hänsyn till procenttalet 

 skadade träd förekomma, men dessa visa ingen bestämd tendens. Af 

 träd i dimensionsklassen 40 ha inga varit skadade af snöbrott, dock torde 

 detta få anses vara en ren tillfällighet, då endast få gröfre träd tagits 

 som profträd. 



