OM SNÖBROTTKN I NORRA SVERIGE VINTERN I9IO I9I 



161 



i större massor, har granen 

 å god och frisk mark skadats 

 mera än å mindre gynnsam, 

 ty de friska, gröna, barrika 

 kronorna ha samlat större 

 snömassor än de magra, barr- 

 fattiga. I de föga växtliga 

 granskogar, som uppkommit 

 som underväxt i äldre tall- 

 skog, och som vanligen äro 

 mycket täta, ha snöbrotten 

 gjort stora skador. Fläckvis 

 äro bestånden totalt ned- 

 brutna (se fig. 4 och 5) och 

 förvandlade till ett kaotiskt 

 virrvarr af brutna eller böjda 

 stammar och uppryckta träd. 

 På andra ställen är beståndet 

 starkt utglesadt därigenom, 

 att träden brutits af ett kor 

 tare eller längre stycke ned 

 pä stammen eller ryckts upp 

 med rötterna eller knäckts 

 af nära marken. Såväl friska 

 som af rotröta angripna träd 

 ha skadats på detta sätt. Här 

 och där ser man de egen 

 domligaste exempel på, huru 

 stammen splittrats vid brot- 

 tet. Ofta är visserligen gra- 

 nen så godt som tvärt af- 

 bruten, men ibland har stam- 

 men spjälkats, i det att brottet 

 till en längd af ett par fot 

 — flera meter följt antingen 

 en årsring eller ock en dia- 

 meter i stammen. Stundom 

 ha på såsätt kullriga skenor 

 på flera meters längd spjäl- 

 kats ut ur stammen. 



Här och där finner man 



SkofST.h-dsfirrningrns lidskri/t, Alim 



Ur SkoKsforsSks.inst, s.iml. Fot. fovf. 



Fig. 6. Af snön aftrulna timmcrtallar i gles .Hldre tall- 

 skog. Hamra kronopark mellan Libbingsberget och 

 Hemgällsjön. '"/g 191 1. 

 Durch Schnee abgebrochene Kiefern. 25 — 37 cm. bei 1,3 tn. 

 Dalarna, Staatsforst Hamra kronopark. *'/a 191 1. 



delen tQi^. 12 



