OM SNÖliKOTIFN I NORRA SVERIGE VINTERN igiO— I9II. 165 



ärsafverkningar enbart af nedbruten skog. Andra bolag måste vidtaga 

 åtgärder i ungefär samma eller liknande omfattning. 



De skador, som förorsakats af snöbrotten under vintern igio — 191 1 

 äro sålunda högst betydande, och deras verkningar komma nog länge 

 att göra sig gällande. Det är att hoppas, att de med energi och omsorg 

 bedrifna afverkningarna skola förhindra uppkomsten af större insekts- 

 härjningar, som annars bruka följa dylika skogsförödelser i spåren. En 

 mera indirekt skada ha snöbrotten förorsakat genom toppbrotten på gra- 

 nen. Granarna ha härigenom i stor utsträckning beröfvats de grenar, som 

 äro rikligast kottalstrande, hvarigenom föryngringsmöjligheterna försämrats. 



Om de klimatiska orsakerna till snöbrotten. 



Det är tydligt, att snöbrott af en sådan utbredning och af så svår- 

 artad beskaffenhet, som de under vintern ig 10 — 191 1, måste ha föror- 

 sakats af ovanliga snöförhållanden. Alla de meddelanden, som inkommit 

 till anstalten angående snöbrottens uppkomst, angifva samstämmigt, att 

 den för skogen ödesdigra snöbelastningen inträffade under november må- 

 nad. Enligt Meteorologiska centralanstaltens rapporter var ock denna 

 månad ovanligt nederbördsrik. Den uppmätta nederbördsmängden öfver- 

 steg vida den normala. På de flesta stationerna i norra Sverige från södra 

 Norrbotten i norr till Dalarna i söder föll mer nederbörd än som förut 

 någonsin observerats under någon november (HAMBERt; 191 1 a och b). 

 Detta gäller äfven de äldsta stationerna, som varit i verksamhet i 51 år 

 såsom Jockmock, Stensele, Härnösand, Gäfle och Falun. Nederbörds- 

 dagarnas antal är mycket stort, ofta det största som observerats under 

 november. .\ sid. 149 finns en karta öfver nederbördens mängd och för- 

 delning i norra Sverige, november igio (jmfr Månadsöfversikt öfver 

 väderleken i Sverige). Ett studium af denna är ganska lärorikt med 

 hänsyn till uppkomsten och den geografiska utbredningen af de här om- 

 nämnda snöbrotten. 



Hvad som genast faller i ögonen är nederbördskurvornas täta för- 

 lopp i sydöstra delen af Norrland. Här fanns under november 19 10 ett 

 nederbördsmaximum, sträckande sig frän kustlandet i Västernorriands och 

 Gäfleborgs län in öfver södra Medelpad, nordöstra Hälsingland, syd- 

 ligaste delen af Härjedalen och norra Dalarna. Detta område öfverens- 

 stämmer ganska väl med utbredningen af det södra, mera hemsökta snö- 

 brottsområdet, utmärkt å kartan fig. i. Någon full öfverensstämmelse 

 är ju ej att vänta, då snöbrotten bero såväl af skogens som nederbör- 

 dens beskaffenhet (regn, blöt eller torr snö), men likheten mellan de 

 båda områdena är dock högst anmärkningsvärd. 



