SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT ig 1 2, ALLMÄNNA DELEN, H. 4. 



Är ekonomisk skogshushållning möjlig? 



Af Karl Fredenbkkg. 



Denna för oss så viktiga fråga har ett par gånger under de senaste 

 åren varit föremål för diskussion vid Skogsvårdsföreningens årsmöten. 

 Någon klarhet i frågan har dock hittills icke vunnits, men af största 

 betydelse är att därå få ett öfvcrtygande svar. Kan nämligen nöjak- 

 tig ränta på skogens realisationsvärde icke erhållas genom rationell sköt- 

 sel af skogen ', lärer man icke genom något som helst upplysningsar- 

 bete kunna förmå enskilda skogsägare i allmänhet att sköta sina skogar 

 rationellt. Upplysningsarbetet måste då utbytas mot en lagstiftning, 

 som skyddar skogen för sköfling. 



Om det endast gällde att fä veta, huru stor virkesafkastning, som ut- 

 hålligt kan erhållas å olika markboniteter, vore frågan jämförelsevis enkel. 

 Man hade då blott att undersöka, huru starka gallringarna borde göras och 

 huru långt omloppstiden borde sänkas för att, utan försämring af marken, 

 erhålla den största medeltillväxten. Men, då frågan utsträckas till att få 

 kännedom om den största medelnettobehållningen, blir den långt mera in- 

 vecklad. Detta beror på den betydliga prisskillnaden å de olika virkessorti 

 nienten och de skilda kvaliteterna inom dessa samt på de kombinerade 

 förhållanden, som göra sig gällande vid beräknandet af nettobehållningen 

 vid ett rationellt uppdragande af äfven gröfre virkessortiment af bättre 

 kvaliteter. Visserligen har man velat hålla före, att priset på det sma- 

 lare sågvirket skulle stiga proportionsvis mera än priset på det bredare 

 och att det därför icke skulle löna sig att producera gröfre virke. Denna 

 mening sökte särskildt göra sig gällande under en tid af i8go års-peri- 

 oden, då en prisstegring ä just smalare dimensioner inträdde. Men 

 sedan dess har prisförhållandet med vissa svängningar åt bägge hållen 

 någorlunda återgått till hvad det förut varit. Prisskillnaden mellan de 

 större och mindre bredderna är fortfarande afsevärd och därtill kommer. 



' Med skogens realisationsvärde förslå^ här det värde, som kan erhållas genom att 

 tortast möjligt uthugga den saludugliga skogen och på bästa sätt försälja virket äfvensom 

 att därefter försälja själfva skogsmarken med de ungskogsbestånd, som icke genom afverk- 

 ning kunnat afsättas. 



Shögsv/lriis/oreningens tirlskn/t, Ailm. delen, lOlJ. 1 3 



