ÄR i.KOXOMiSK sKOGsiirsii Al i.NiNO Mdjiir,? 185 



lärer i allmänhet allt behöfligt kapital tillskjutas af aktieägarna själfva. 

 IJet vore synnerligen önskligt, om detta blefve princip äfven hos oss, 

 helst det i fråga om skogsbolag alltid är sä frestande att förgripa sig 

 pä själfva skogskapitalet och tillika så svårt att kontrollera, att sä icke 

 sker. Rörelsekapitalet borde dock alltid utan fara kunna upplänas. 

 Men själfva skogskapitalet borde aldrig — icke ens till någon del — 

 täckas af skulder, om köpesumman motsvarar skogens realisationsvärde. 



Äfven de, som tro sig kunna räkna med högre direkt nettoafkast- 

 ning än 3 proc. å skogens realisationsvärde, få nog lof att medgifva, 

 att för uthålligt uttagande af denna fordras, att skogens virkesförräd 

 närmar sig det normala och att, där detta icke är förhällandet, sagda 

 afkastning endast såsom medeltal för tiden, tills någorlunda normalt 

 förråd erhållits, kan uttagas. Om ock optimismen på grund af svårig- 

 heten att kalkylera den direkta nettoafkastningen icke har svårt att 

 förmå sig tro på större sådan, sä lärer den likväl icke kunna tro, att 

 denna skall kunna uthålligt uttagas från en skog, hvars virkesförräd i 

 större grad understiger det normala. Ty att så icke är möjligt kan ju 

 dock bevisas. 



Det ligger nu nära till hands att framställa den frågan, hvarpå det 

 kan bero, att så mänga skogsägare — enskilda eller bolag — , som 

 haft sina skogar sedan långt tillbaka eller erhållit dem till synnerligen 

 billiga pris och där sålunda skulderna från början icke bort hafva någon 

 tryckande inverkan, icke synas fått tillbörlig afkastning af sina skogs- 

 egendomar utan till sist funnit det fördelaktigare att sälja dem, enär 

 det erhållna realisationsvärdet gifvit större ränteafkastning. Att i de 

 flesta fall en mer eller mindre dålig skötsel af skogarna varit en därtill 

 \erkande orsak, är tydligt för hvar och en som vet, huru ofantligt af- 

 kastningen är beroende af en målmedveten skötsel af skogen. I andra 

 fall kan ock bristande aftärsmässighet i driften hafva inverkat mycket. 

 Men äfven där skogarna allt efter förhållandena och åsikterna för sin 

 tid skötts någorlunda oklanderligt, har det dock ofta gått på samma 

 sätt. Andra orsaker måste alltså ock finnas. En granskning af de större 

 skogsegendomarnas och skogsbolagens historia skall visa, att skogen 

 i allmänhet icke godtgjorts fulla värden å sina produkter och att den 

 för viss del däraf (husbehofsvirket) icke alls erhållit godtgörelse. Bok- 

 föringen har alltså icke varit sådan, att skogsägaren däraf kunnat se 

 hvad skogen i själfva verket gifvit. Flertalet skogar hafva därtill varit 

 utsatta för öfverafverkning för erhållande af kapital till olika ändamål, 

 såsom till gäldande af uppkomna skulder, för anläggning och utvidg- 

 ning af industri af olika slag, för uppehållande af jordbruk eller industri 

 som icke .själfva förmått att bära sig, till inköp af skogsegendomar, som ^ 



