tgiS FRÄN SKOGSVARDSSTYRELSERNA. 



af vissa åtgärder för röjning, äfvensoni företagande af skogskultur, h vilket allt 

 beräknades draga en kostnad af 11,150 kronor. 



Häradsrätten. Skogsvärdsstyrelsen har därefter instämt K. H. samt bola- 

 get till Tiunda tingslags häradsrätt och därvid under åberopande af förutnämnda 

 utlåtande yrkat, att häradsrätten måtte meddela sådana föreskrifter, som omför- 

 mälas i 4 § nämnda lag samt förelägga K. H. och bolaget dels att å hela 

 det afverkade området, utgörande omkring 158 hektar, före den i oktober 

 191 1 verkställa röjning från skräpskog, marbuskar, ris och aspuppslag, äfven- 

 som ringbarka kvarstående aspträd, dels att ä den del af det afverlcade om- 

 rådet, där fullgod fröträdsställning icke funnes, utgörande 1 44 hektar, före den 

 I oktober 1914 genomföra ordentlig skogskultur med sådd och plantering, allt 

 vid äfventyr att de föreskrifna åtgärderna eljest blefve af skogsvårdsstyrelsen 

 på den försumliges bekostnad verkställda. Därjämte yrkade skogsvårdsstyrelsen, 

 att häradsrätten måtte meddela förbud mot afverkning i öfrigt ä ifrågavarande 

 fastigheter, dock med den inskränkning att efter skogsvårdsstyrelsens anvisning 

 aspträd finge afverkas och i öfrigt afverkning till husbehof, likaledes efter an- 

 visning af skogsvårdsstyrelsen, finge äga rum, samt att detta förbud måtte fast- 

 ställas att gälla intill dess de föreskrifna åtgärderna blifvit verkställda eller 

 därför hos öfverexekutor ställts pant eller borgen till ett belopp af 1 1,150 kronor. 



Häradsrätten ansåg det i målet blifvit ådagalagdt, att återvä.xten uppen- 

 barligen äfventyrats och att kvarvarande aspträd utgjorde hinder för erhållande 

 af nöjaktig ätervä.xt och biföll på grund häraf skogsvårdsstyrelsens yrkande så- 

 väl i fråga om åtgärder för skogsåterväxten som ersättning för kostnader. 



Hojrätten. Bolaget besvärade sig hos Svea hofrätt, fortfarande framhål- 

 lande, att det ej ägde dispositionsrätt till aspen, iiien dessutom, att den ifråga- 

 varande marken alls ej var olämplig för aspproduktion. Som stöd härför bi- 

 fogades dels folkskriften Aspen > af H. Hesselman, dels intyg från f. direk- 

 tören, extra jägmästaren L., .som ansåg det vara alldeles felaktigt att på marken 

 i fråga förstöra aspskogen. Bolaget begärde därför vittnesförhör med uppgifna 

 personer. 



Hofrätten fann ej skäl vare sig bifalla framställningen om vittnesförhör 

 eller att göra ändring i häradsrättens utslag. 



Högsta domstolen. Bolaget öfverklagade hofrättens utslag. Då skogsvårds- 

 styrelsen hade att häröfver yttra sig, vidhölls uppgiften, att marken var olämp- 

 lig för aspskogsskötsel , hvilket äfven styrktes genom intyg från docenten H., 

 som uttryckligt betonade, att den i hans bok om aspen omtalade marken för 

 odling af detta träslag alls ej var att jämställa med den i förevarande fall afsedda. 



Kungl. Maj:t fann ej heller skäl göra ändring i hofrättens utslag och 

 förpliktigade bolaget godtgöra skogsvårdsstyrelsen samtliga af densamma yrkade 

 ersättningar. 



R. Lk. 



