FÖRENINGENS KÖR SKOGSVÅRD 7;DE EXKURSION 12 15 JUNI I9I I, 2I5 



2. Ladugården är med dessa hus bebyggd: i logelada med 2 golf, 3 

 st. fähus för 40 nöt, i litet hus för får och getter. 



3. Sex tunnl. utsäde årligen, 2 ängar till 40 lass hö, begge mestadels 

 skoggångne. 



4. (Beskrifning af torpen.) 



5. Finnes strax vid sätesgården i en liten bäck en sdg- och en liten /o/eÅ-7<ar7i, 

 nästan utan dammar, med förnött och svag redskap och tillbehör.» 



En bättre tid följde dock, sedan bergskollegii förut nämnda privilegier 

 erhållits, och egendomen kommit under den driftige bergsfogden Linderoths 

 skötsel. — Att denna varit klok och insiktsfull, därom vittnar ej blott det 

 kraftiga uppsving, bergsbruket dä tog, utan ock i viss mån hans arfvingars 

 hos K. M:t gjorda ansökan att »till deras så mycket bättre uppkomst och 

 framsteg blifva benådade med adeligt stånd», hvilken bifölls »såsom till en 

 märkelig belöning för de/as faders merifer-n. 



Frän släkten Linderoth inköptes Alkvettern 1769 af Em.\nuel Geijer, 

 sedermera adlad med namn af Geijerstam. I bouppteckningen efter honom 

 upptogs säteriet med underliggande hemman och torp, Silfverhytte masugn 

 och Lanfors 2:ne stångjärnshamrar med 4 härdar och 965 skpds årligt smide 

 till ett värde af 50,000 riksd. specie. 



18 1 2 försåldes Alkvettern med underlydande för 120,000 riksd. specie- 

 banko till brukspatron Nils Mitander, hvars arfvingar sedermera 1S65 om- 

 bildade rörelsen till aktiebolag med ett aktiekapital af 720,000 kronor. 



Det omfång, järnhandteringen tidigt fick, skulle gifvetvis uppväcka far- 

 hågor för skogarnas bestånd, och redan 1659 kan man skönja detta i ett 

 dåtida tingsprotokoll, där »rättens attest begärts om Knappeforsen, en krono- 

 ströni, där hr Knut Lilliehöök ville låta bygga hammar» ; sä emedan nämnden 

 och hela tingsallmogen vittnade, att om någon hammar där skulle byggas, 

 då blefve liela skogsbygden fördärfvad därigenom, hvilket också resulterade i 

 afslag å det begärda privilegiet. 



Dessa farhågor för skogsbrist synas dock hafva varit öfverdrifna, om 

 man får döma efter ett annat tingsprotokoll från 1687, där ett af vittnena betygar, 

 »att öfver hela Wermeland finnes intet maken skog med Aleciwittersskogen». 



Med undantag af dessa uppgifter lämna äldre tillgängliga handlingar 

 föga upplysningar om Alkvetterns skogar och deras tillstånd. Det är först 

 sedan brukshandteringen nått sin riktiga utveckling som säkra siffror angående 

 skogens debet och kredit spåras; någon afverkningsberäkning synes dock ej 

 hafva ägt rum förr än 1846. 



Egendomen omfattar f. n. en produktiv skogsmarksareal af 6,4 1 1,50 har 

 sålunda fördelad : 



Kalmark 94,75 har = 1,5 % 



I åldersklassen 1,098,75 » — 17,1 % 



II » 2,396,75 • =- 37,4 % 



in - 1,054,50 » = 16,5 % 



IV » 1,201,25 » = 18,7 % 



V » 319,00 » = 5-0 % 



VI .. 246,50 .> = 3,s % 



