EFTER HVILKA GRUNDER BÖR KOSTNADEN. FÖR FLOTTNINO FORDFXAS? 263 



organisation och andra transportleders. På grund af dessa för de all- 

 männa flottledernas säregna förhållanden kunna kostnaderna för trafike- 

 randet ej heller beräknas och uttagas på samma sätt som för järn- 

 vägs- och sjötransporter. I motiveringen- till flottningsstadgans 12 § 

 framhälles detta särskildt: »Kostnaderna för den egentliga flottningen 

 kunna naturligtvis allenast till ungefärligt belopp på förhand beräknas. 

 Följaktligen kan ej heller i reglementet bestämmelse om kostnaden för 

 flottning af de olika slagen af flottgods meddelas i vidsträcktare mån 

 än att, då dessa alltefter sin heskaffe^ihet vålla större eller mindre svårig- 

 het vid flottitingen^ samt förty böra belastas med större eller mindre andel 

 af flottningskostnaden, grunden angifves, enligt hvilken samma kostnad 

 bör på hvarje slag af flottgods fördelas.» Ett närmare belysande af 

 flottningens säregna beskaffenhet såsom transportmedel torde vara öfver- 

 flödigt. Jag vill endast framhålla några af de olika förhållanden, under 

 hvilka transportarbetet utföres. Vid en järnväg kan godstransporten 

 ordnas och fördelas på för driften lämpligaste tid och sätt. I en flottled åter, 

 där bl. a. de klimatologiska förhållandena äro af afgörande betydelse, måste 

 godstrafiken för ett helt år utföras under en i allmänhet kort, skarpt 

 begränsad tidsperiod. Vid en järnväg eller vid sjötransport kan hvarje 

 befraktares gods hållas särskiljdt från en annans och transporten när 

 som helst afbrytas, samt åbelöpande transportkostnader beräknas för 

 hvars och ens gods.' Så är ej förhållandet i en flottled, där alla be- 

 fraktares gods blandas och ej annat än på vissa ställen och ofta med 

 stor svårighet kan fördelas. I en flottled påverkas transportkostnaderna 

 i högre grad än vid de flesta andra transportleder af formen på det 

 gods, som af olika befraktare tillföres. 



Under sådana förhållanden är det gifvetvis i en allmän flottled af 

 den största betydelse, att fördelningen af kostnaderna mellan de olika 

 befraktarna blir så rättvis som möjligt, d. v. s. hvarje befraktare bör 

 gälda de kostnader, som förorsakas af hans gods, och hvarje virkesslag 

 I möjligaste mån sina kostnader. Denna grundprincip framhålles äfven 

 i lagberedningens härofvan återgifna motivering till flottningsstadgans 1 2 

 § och bör under inga förhållanden frångås. 



De vanligast förekommande anmärkningarna mot den nu stadgade 

 fördelningsgrunden äro, att en rationell skogsvård genom densamma 

 omöjliggöres. Är då detta verkliga förhållandet? Jag skall i det efter- 

 följande söka visa, att så ej är fallet. 



Bland alla de uttalanden och utredningar angående förändringar at 



' Kurs. af förf. 



'" Se .SUogsvlrdsfören. tiilskrifl 1912, liäft 2 — 3, siil. <)5: »FlottningskolsnaJernas fiir- 

 ileliiing» af Ernst Amlersson. 



