SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, I912, ALLMÄNNA DELEN, H. 6. 



IN MEMORIAM. 



Clas Ludvig Malmström. 



* 187,60 f I9'3/,^II. 



Det var en verklig ärans man, hvars lifsläga släcktes, då Ijusbringerskan 

 Lucias dag gick in i fjol. Fä af de personer, som kommo i nära beröring 

 med Clas Malmström, kunna hafva undgått att känna sig dragna till honom, 

 hvars karaktärs grunddrag voro rättrådighet och godhet. .\nnu stod han i 

 sin fulla krafts dagar, ännu brann 

 verksamhetslusten oförminskad inom 

 honom, dä han skördades af döden. 

 Det var visserligen intet lysande let- 

 nadslopp, som nu afbröts, men det 

 var ett lif, som utmärkts af ärligt 

 och troget arbete öfverallt, där den 

 bortgångnes krafter togos i anspråk. 



De unga, som nu lämna skogs- 

 institutet för att ägna sig åt arbetet i 

 statens skogar, kunna knappast hafva 

 någon föreställning om, hurudana för- 

 hållandena voro för dem, hvilka i 

 förra hälften af 80-talet — jag hade 

 sånär sagt — djärfdes taga detta steg. 

 Hade den unge skogsmannen ändt- 

 ligen lyckats »komma in» på ett 

 revir såsom extra jägmästare utan lön, 

 återstod den icke mindre stora svårig- 

 heten att söka erhålla arbete och ett 

 sådant, för hvilket betalning erhölls. 

 Utaf en illa aflönad ordinarie tjänste- 

 man — kanske med familj — kunde 

 ej begäras några uppoffringar för den 

 unge extra, som hade endast sig själf 

 att sörja för. Och såväl statens 

 som den enskilde skogsägarens in- 

 tresse för skogen syntes i allmänhet vara rätt obetydligt. Vi unga nödgades 

 därför ofta se oss om efter arbeten af hvarjehande slag. Clas Malmström t. 

 ex. arbetade såsom tillfällig medhjälpare, renskrifvare och kartritare åt 

 landtmätare samt var informator, samtidigt som han för en månads oaflönad 

 tjänstemerit såsom revirförvaltare utan ersättning hjälpte till med revire.xpe- 

 ditionens skötsel eller skogsskolelärlingars undervisning. Ja, det var a 

 struggle for life-, som väl lyckligtvis i allmänhet besparas nutidens unge 



