NORRLÄNDSKA SKOGSVÄRDSKOMMITTKNS BKTÄNKANDE. 313 



en ständigt växande räntebörda dock är af tvifvelaktigt värde. Detta 

 tvifvel borde för öfrigt väckas redan däraf, att denna teori leder till så 

 låga omloppstider, att endast en del af den värdeproduktion skulle er- 

 hållas, som våra skogar kunna lämna. 



Inför de negativa markvärdena är det icke heller någon, som längre 

 vägar tillämpa markränteteorien — äfven reservanterna i detta betänkande, 

 som synas helt omfatta sistnämnda teori, rygga tillbaka för sådana konse- 

 kvenser och och säga härom (sid. 574): 



»Uti en tid, då värdet af skogens produkter synes vara stadt i jämnt 

 stigande, torde emellertid ingen om sitt ansvar medveten vilja yrka, att 

 mark, som eljest är lämplig att användas i produktions tjänst, lägges 

 öde af den anledning, att på nuvarande förhållanden fotade beräkningar 

 skulle gifva till resultat en negativ markränta. Den långa tidrymd, som 

 kommer att förflyta, innan det nu grundade beståndet skördas, och un- 

 der hvilken tid de nu rådande prisförhållandena å virke efter all erfa- 

 renhet torde komma att förändras till det bättre äfvensom öfriga på för- 

 hållandet mellan brutto- och nettoinkomst inverkande värden kunna blifva 

 andra, torde afhälla från ett sådant yrkande.» 



Detta är riktigt sagdt, men det må här tillåtas mig göra en fråga 

 till anhängarna af penningränte- eller markränteläran : Om nu virkesvärdet 

 icke skulle visa någon stegring utan komma att efter all erfarenhet hålla 

 sig stillastående, skulle dä de »om sitt ansvar medvetne» verkligen vilja 

 ödelägga dessa svagare skogsmarker? Och vidare, under antagande, att 

 ofvan citerade sats är riktig, att virkesvärdena stiga, hvilket gör en be- 

 räkning på mivarande värden \ansklig för framtiden, gäller icke detta 

 lika väl i fråga om sådana beräkningar enligt markränteläran, som gifva 

 till resultat så låga omloppstider, att endast en del af den värdeproduktion 

 afvinnes marken, som den förmår gifva? Bör det icke äfven inför så- 

 dana resultat bjuda emot för de för sitt ansvar medvetna att påyrka en 

 tillämpning af markränteteorierna? Hvarför är då allt hopp ute om dessa 

 bättre förhållanden, som inverka på brutto- och nettoinkomst till förmän 

 för de högre omloppstiderna? 



Men vi måste nu lämna dessa spörsmål. Jag vill blott tillägga, 

 att det för kommittén i hvarje fall har stått klart, att vi behöfva all den 

 värdeproduktion, som våra ganska svaga skogsmarker nu kunna lämna 

 och mera därtill. Detta är nödvändigt för fyllande af de ständigt växande 

 behofven inom landet och för uppehållande af våra exportvärden, det 

 är nödvändigt för vårt land och folk och särskildt för det land och det 

 folk där uppe i norden, som kommitténs uppdrag afser. 



Frågar man sig nu, hvilkendera af här berörda principer, som hittills 

 vunnit tillämpning på statens och under dess tillsyn ställda skogar, så 



