3l6 P. o. WELANDER. 



hållit den framskjutna plats, som den bort. Man bör ock enligt kommit- 

 téns uppfattning hvarken använda nuvarande eller någon förbättrad 

 upplaga af denna formel utan grunda beräkningen af årsafverkningen 

 på en sävidt möjligt noggrann undersökning af skogens ålder och be- 

 skaffenhet i öfrigt. Detta är en mödosam väg men den enda riktiga. 

 De grundtankar vi hysa härom kunna angifvas i följande citat från sid. 

 130 — 132 i betänkandet: 



»Rörande grunder för beräknande af årsafverkningen i en skog 

 har äfven uttalats att skogens årliga tillväxt skall vara bestämmande för 

 afverkningens storlek. Denna metod härleder sig från förhållandena i 

 normalskogen, liksom beräkningssättet enligt normalförrådsformeln, och 

 har i hufvudsak samma brister som detta, nämligen att beräkningen är 

 tillämplig endast på normalt beväxta skogar. 



Vid hvarje afverkningsberäkning måste visserligen tagas hänsyn till 

 skogens tillväxtförmåga, ifall uthållig afkastning skall erhållas, dock icke 

 på det sätt att årsafverkningen alltid skall vara lika stor med den till- 

 växt skogen årligen afsätter.» — — »Utgöres virkesförrådet till öfver- 

 vägande det af unga och medelålders bestånd, bör afverkningen under 

 närmaste framtiden vara väsentligt mindre än tillväxten. Förekommer åter 

 gammal skog till större mängd, måste afverkningen under ett eller några 

 år framåt ofta göras mångdubbelt större än skogens tillväxt pr år, för 

 att öfveråriga bestånd skola hinna tillgodogöras i rätt tid. Ärliga af- 

 verkningen inom en icke normal skog blir därför periodvis af ganska 

 växlande storlek och motsvarar skogens tillväxtförmåga endast om man 

 räknar med medeltal för längre tidrymder.» 



»En rationell skogsvård och jämn afkastning äro de två hufvud- 

 faktorer, som tillsammans skola vara bestämmande för afverkningens 

 storlek på en skog, och afverkningsberäkningen innebär i själfva verket 

 blott ett lämpligt afvägande mellan ofvannämnda bägge kraf 



Det afverkningsbelopp, som från enbart skogsvårdssynpniikt bör ut- 

 tagas i en skog, kan aldrig beräknas vare sig med ledning af löpande 

 tillväxten eller någon formel utan skall framgå direkt som ett uttryck 

 för skogens nuvarande tillstånd och utgöra summan af de huggningar 

 af olika .slag, som böra utföras under närmaste tiden, beroende pä till- 

 gången på gamla bestånd, de yngre beståndens täthet, förekomsten af 

 skadade träd o. s. v.» — — »Huruvida hela på ofvannämnda sätt er- 

 hållna virkesmassa eller endast en del däraf bör lämpligen uttagas un- 

 der indelningsperioden måste blifva beroende på de mer eller mindre 

 stränga kraf på jämn afkastning, som kunna i hvarje särskildt fall upp- 

 ställas.» 



»I korthet kan kommitténs uppfattning i denna fråga angifvas så- 



