3l8 P. o. WEI.ANDER. 



den afverkade, gamla skogens ställe och så småningom öka virkeskapi- 

 talet och därmed äfven den framtida afkastningen. Till jämförelse mä 

 anföras följande uppgifter om befintligt virkesförråd pä en del utländska 

 statsskogar, nämligen för Baden 290 kbm., för Sachsen 189 kbm. och 

 för Wiirtemberg 181 kbm., allt pr har skogsmark. 



Huru är virkeskapitalet på de norrländska kronoparkerna beskaffadt? 

 En mycket betydande del är behäftad med skador, och en mycket stor 

 del utgöres af öfverärig skog. I förstnämnda afseende hafva vi låtit när- 

 mare undersöka tre kronoparker, och den allmänna uppfattningen be- 

 sannades därvid, att skadeprocenten är mycket stor, hvarom till betän- 

 kandet bifogade tabeller närmare upplysa, samt att såväl skadade som 

 öfveråriga träd till afsevärd del utgöras af träd af små dimensioner. 



Frågan om förekomsten af gammal skog kan gifvetvis för närva- 

 rande icke med någon större grad af säkerhet besvaras. De beräkningar 

 vi gjort gifva emellertid starkt stöd för den meningen, att cirka 34°-^ eller 

 omkring Y^ af nu befintligt virkesförråd af träd fr. o. m. 10 cm. vid 

 brösthöjd utgöres af skog, som äfven med hänsyn till nu tillämpade 

 höga omloppstider är att anse som öfverärig. Vore våra norrländska 

 statsskogar normalt beväxta i förhållande till nuvarande mognadsålder 

 skulle årsafverkningen af mogen skog utgöra cirka i %^ af hela virkes- 

 massan. Utgår man härifrån, hafva vi således ett besparadt förråd af 

 mogen skog, motsvarande omkring 34årsafverkningar. Äfven om man 

 anser det vara ett normalt förhållande, att ett visst förråd af mogen skog 

 alltid bör finnas å kronans marker, t. ex. 10 st. årsafverkningar, så återstår 

 än dock ett mycket betydande öfverskott, som vi böra, så snart för- 

 hållandena medgifva, tillgodogöra oss. 



Motsvara afverkningarna, såsom dessa hittills bedrifvits, nuvarande 

 skogliga tillstånd.- Enligt de uppgifter, som kunnat erhållas om afverk- 

 ningsbelopp och virkesförråd samt om tillväxtförhållandena på statens 

 skogar, synas afverkningarna under senare år vara ungefär lika stora med 

 eller föga öfverstiga den årliga afsättningsbara tillväxten. Skall någon 

 afsevärd minskning kunna ske af nuvarande öfverskott af gammal skog 

 böra därför afverkningarna höjas. Men då, som förut framhållits, en 

 betydande del af den gamla skogen består af smärre träd, är en af 

 förutsättningarna för att afverkningarna skola kunna ökas i erforderlig 

 omfattning, att afsättningsförhällandena förbättras sä, att den gamla små- 

 skogen öfverallt kan uttagas. 



De förslag vi från rent skoglig synpunkt gifvit angående en bättre 

 vård och hushållning med Norrlands skogar hafva vi slutligen samman- 

 fattat sålunda å sid. I41- 142: 



»För afsevärda områden i Norrland och Dalarna saknas ännu känne- 



