NILS G. RINGSTRAND. 



Öfverjägmästaren skall enligt bestämmelserna i § 3 af igog års in- 

 struktion, därest han finner särskild åtgärd för skogsskötselns främjande i 

 visst fall böra vidtagas och vara af beskaffenhet att påfordra omedelbar 

 verkställighet, eller redan föreskrifven åtgärd böra utföras i annan 

 ordning eller pä annat sätt, än jägmästaren enligt sin uppfattning af 

 förhållandena anser lämpligt, därom lämna jägmästaren besked, om 

 hvars mottagande jägmästaren har att gifva bevis. 



Öfverjägmästarens ställning uti förvaltningssystemet framgår tydligt 

 utaf domänstyrelsens skrifvelse den 16 oktober 1 901, uti hvilken uttalas, 

 att den lokala ledningen af skogsförvaltningen åligger dessa tjänstemän, 

 att det tillkommer dem att med ledning af revirförvaltarnas primära 

 uppgifter utarbeta förslag till skogsindelnings-, utsynings-, flotdedsregle- 

 rings-, diknings-, förvaltnings- m. fl. åtgärder, att de skola å ort och 

 ställe närmare undersöka, huru skogarnas förvaltning och skötsel hand- 

 hafvas, samt att det åligger dem att efter öfverläggning med revirför- 

 valtarna lämna dessa besked om, hvad som till skogsskötselns främjande 

 bör vidtagas. 



Det tillkommer dem sålunda ej blott att handhafva den lokala led- 

 ningen af skogsförvaltningen med beslutanderätt, såsom af det anförda 

 framgår, uti frågor, hvilkas afgörande borde kunna anförtros revirför- 

 valtarna, utan äfven att inspektera dessa senares arbeten. 



Icke utan fog har det ifrågasatts, huruvida ett system, som i samma 

 hand lägger befogenheten att bestämma rörande hvarje detalj i ett revirs 

 skötsel och skyldigheten att inspektera, att samma revirs förvaltning 

 handhafves i enlighet med sålunda gifna bestämmelser, verkligen är 

 fotadt på väl afvägda anordningar. Det kan nämligen vara tvifvel 

 underkastadt, huruvida en dylik inspektion kan blifva ett fullt objektivt 

 bedömande af förvaltningen i dess helhet. 



Den dualism, som råder i öfverjägmästarnas verksamhet, i det att 

 han dels skall utföra ett drygt och, såsom det vill synas, ständigt 

 växande expeditionsarbete å sitt kontor, dels skall utöfva såväl ledningen 

 af den lokala förvaltningen, som ock inspektionen öfver densamma, 

 måste hafva till följd, att den ena eller andra sidan af densamma får 

 träda i bakgrunden. Hans tid och förmåga kunna ej tänkas räcka till 

 för ett fullständigt tillgodoseende af dem båda. Detta kan gifva an- 

 ledning till en viss ojämnhet i förvaltningen, i det att olika öfverjäg- 

 mästare allt efter olika individuella anlag förlägga tyngdpunkten af sin 

 verksamhet åt den ena eller den andra sidan. 



Sin mening om hvad det nuvarande förvaltningssystemet faktiskt 

 innebär anser sig kommittén kunna sammanfatta sålunda, att det åt 

 revirförvaltaren anvisar platsen såsom utförande organ af den förvaltande 



