NORRLÄNDSKA SKOGSVARDSKOMMnTENS BETÄNKANDE. 373 



I betraktande af de kompetensvillkor, som kommittén sålunda före- 

 slagit, och med hansyn äfven till, att befattningarna i fråga kunna utgöra 

 en befordringsgrad för redan anställda kronojägare, föreslår kommittén, 

 att dessa funktionärer benämnas förste kionojägarc. 



Vidkommande slutligen den aflöning, hvilken borde utgå till inne- 

 hafvarna af dessa befattningar, har den synts kommittén lämpligen böra 

 bestämmas sålunda, att lönen sättes till 800 kronor och tjänstgörings- 

 penningarna till 700 kronor, hvarjämte efter 5 års väl vitsordad tjänst- 

 göring ett tillägg till lönen af 300 kronor bör beredas vederbörande. 

 Vid tjänstgöring ute på reviret böra dagarfvode och reseersättning utgå 

 i enlighet med de bestämmelser, som kunna komma att blifva gällande 

 för kronojägare. 



Distriktsstyielsona, för hvilkas uppgift och organisation jag nu går 

 att redogöra, skulle hafva sig ålagd dels distriktets administration, dels 

 inspektion af revirförvaltningarna. 



Till distriktsstyrelsen böra öfverflyttas sådana administrativa ären- 

 den, uti hvilka domänstyrelsen nu beslutar, och som äro af lokal natur 

 samt alltså måste afgöras med hänsyn till lokala förhållanden. 



En afsevärd tidsvinst skulle kunna ernås genom en sådan förflytt- 

 ning, då en betydlig del af de remisser från domänstyrelsen till öfver- 

 jägmästarna, som nu äro nödvändiga, därigenom kan undvikas. Lätt- 

 naden i domänstyrelsens arbetsbörda komme ej heller att betyda en 

 motsvarande ökning i distriktsstyrelsens, ty åliggandet att besluta i ett 

 ärende och därefter expediera beslutet kan t. o. m. vara mindre be- 

 tungande än att utreda samma ärende, uppsätta en kanske ofta vid- 

 lyftig skrift i ämnet, expediera denna och därefter mottaga och expe- 

 diera domänstyrelsens beslut. Anordningen måste äfven medföra be- 

 sparing af arbetskraft genom den minskning uti expeditionsgöromål, som 

 är en påtaglig följd af densamma. 



Distriktsstyrelsen borde alltså hafva sig ålagdt allt detaljarbete i 

 administrationen, hvilket af särskilda skäl ej anses böra förläggas till 

 annan myndighet. 



Då förslaget om inrättande af distriktsstyrelser inom skogsadmini- 

 strationen ej är, åtminstone oftentligen, förut framställdt, torde det vara 

 på sin plats att något vidlyftigare, än hvad som kunde vara behöfhgt 

 i fråga om revirförvaltningen, redogöra för, hvilka åligganden denna nya 

 form af mellaninstans skulle hafva sig anförtrodda. 



Såsom första åliggande angifves i kommittébetänkandet skyldighet 

 för distriktsstyrelsen att genom någon sin ledamot å marken granska 

 af revirförvaltaren upprättade förslag till skogshushållningsplaner. Till 

 denna fråga får jag återkomma i sammanhang med redogörelsen för 



