39° NILS G. RINGSTRAND. 



het, allmänna anvisningar rörande upplåtande af odlingslägenheter å 

 kronoparker, skogsarbetarefrågor o. d. torde det kunna vara ändamåls- 

 enligt att närmare undersöka. Genom en granskning sådan som den 

 ifrågasatta, hvilken naturligen komme att utöfvas af med affärslifvet och 

 allmänna ekonomiska förhållanden fullt förtrogna personer, skulle förvalt- 

 ningen tillföras ett nytt element, hvilket endast och uteslutande kunde 

 vara till gagn genom de impulser, som under ett af samförstånd präg- 

 ladt arbete kunde väckas till lif 



Öfver sin granskning skulle revisorerna afgifva berättelse före stats- 

 revisionens sammanträdande. De borde uti denna bestämdt uttala, huru- 

 vida det funnes skäl för den uppfattningen att, ehuru fel visserligen ej 

 begåtts, dock bristande skicklighet uti tillvaratagande af statens intressen 

 kunde tillvitas någon tjänsteman, hvars arbete granskats. 



Det föreslås, att revisorerna skulle erhålla ett arfvode af i,ooo kr. 

 hvar samt reseersättning efter resereglementets tredje klass. 



Såsom sista afdelningen under kapitlet om statsskogarnas förvalt- 

 ning behandlar kommittén slutligen frågan om bästa sättet för gäldande 

 af ortsförvaltningens resekostnader, hvilka nu utgå i form af fasta rese- 

 anslag. Ett sådant sätt att godtgöra vederbörande för de med resorna 

 förenade kostnaderna har onekligen den fördelen, att det är bekvämt. 

 Men det har ä andra sidan äfven vissa alldeles bestämda olägenheter. 

 Till dessa räknar jag först och främst, att de kunna leda till en genom- 

 snittsbegränsning af arbetet, som föga är ägnad att främja statens in- 

 tressen. Ty om man äfven ej gillar den uppfattningen, att tjänstemännens 

 skyldighet att resa upphör, när resepenningarna förbrukats, kan man 

 dock förklara en därefter uppkommande olust att resa. Det kan vidare 

 ej gärna förnekas, att fasta resepenningar fresta till försök att göra be- 

 sparingar, som då ske på statens bekostnad. Slutligen kan invändas, 

 att de utgå jämnt fördelade på årets månader, under det att de flesta 

 resorna företagas sommartid. Därigenom blir uppdelningen orättvis vid 

 de fall, då skogstatstjänst uppehälles pä förordnande. 



Då sålunda fasta reseanslag ej skänka trygghet för att alla de åt- 

 gärder för åstadkommande af en rätt vård af statens skogar, som bero 

 af tjänstemännens resor, varda vidtagna, men det å andra sidan är 

 uppenbart, att reseersättningens utgående efter nu gällande reseregle- 

 mente skulle medföra en obehöflig ökning af statens utgifter, så har 

 kommittén föreslagit, att dessa ersättningar böra utgå efter ett i jäm- 

 förelse med det nu gällande reduceradt resereglemente. 



När man skall afväga de grunder, efter hvilka ersättning för skogs- 

 statstjänstemännens resor bör utgå, måste man enligt kommitténs me- 

 ning taga i betraktande, att dessa tjänstemäns löner och tjänstgörings- 



