398 DISKUSSION. 



Det är således en bagatellsak att inspektera skogarna i landet med Stockholm 

 som utgångspunkt. 



Sedan fortsätta reservanterna: »För att en inspektion direkt från central- 

 styrelsens sida skulle blifva effektiv, erfordrades ett jämförelsevis stort antal 

 inspektörer. » Jag kan icke säga, att detta är något motskäl, ty mycket väl 

 kunna ännu nägra flera inspektörer utom de fem af mig föreslagna tillsättas, 

 utan att kostnaden behöfver ökas öfver den nuvarande — >och de mycket 

 långa afstånden mellan hufvudstaden och de olika reviren skulle säkerligen 

 orsaka stora resekostnader och mycket tidsspillan. -5 Det kan emellertid visas 

 på papperet, att resekostnaden och tidsspillan skulle bli relativt ol)etydliga. 

 »Inspektörerna komme äfven härigenom att vistas pä resor långa tider, sär- 

 skildt sommartiden, och häraf skulle stora och knappast öfvervinnerliga svårigheter 

 uppstå att under samma tider uppehålla arbetet vid centralstyrelsen, där in- 

 spektörerna väl måtte antagas äfven vara föredragande.» Jag kan icke heller 

 säga, att detta är ett tillräckligt skäl emot förslaget. Sekreterarna skulle ju 

 själfva vara äldre praktiserade skogsmän och dessutom vara inne i arbetet på 

 byrån, och således väl kunna sköta om de löpande ärendena. 



Sedan är icke någonting vidare andraget mot det förslag jag framlagt 

 för några år sedan. Jag har nu ytterligare funderat på saken, och jag får 

 för min del säga, att jag står fast vid, att det vore det enklaste och billigaste 

 sättet att lösa denna fråga, ty hur man än söker plåstra ihop saken enligt 

 föreliggande kommittéförslag, kommer det mellandistansväsende, som man vill 

 ha upprättadt mellan domänstyrelsen och jägmästare, aldrig att bli bra. 



Men då jag för öfrigt ser af föreliggande kommittéförslag, att tiden ännu 

 icke hunnit mogna för mitt förslag, ställer jag mig, tills så skett, obetingadt 

 på reservanternas sida, när det gäller frågan om att välja mellan deras för- 

 slag och kommittémajoritetens. 



Jägmästare af Wahlberg: Jag skall be att i allra största korthet fä fram- 

 lägga en tanke rörande de af kommittén föreslagna ordinarie assistenttjän- 

 sterna. Kan det verkligen vara välbetänkt att inrätta sådana? Det ligger 

 nära till hands att tro, att staten genom inrättande af olika ordinarie assi- 

 stenttjänster vill slä in i)å en väg att skaffa sig så billig arbetskraft som 

 möjligt; den maximilön, som man här kan komma upp till, är ju endast 

 3,500 kronor. Men det är så, att det billigaste icke alltid är det bästa. Den 

 som köper billigt, köper i allmänhet dyrt. Jag tror icke, att det skall bli 

 mycket lockande för unga män att att ge sig in pä en bana med så dåliga 

 befordringsutsikter som enligt detta förslag skulle komma att erbjudas inom 

 skogsstaten och med de eventuella möjligheterna att få stanna vid en af- 

 löning på 3.300 ä 3,500 kronor, och jag tror icke, att tillgången på verk- 

 ligt dugande tjänstemän på detta sätt skall bli särdeles stor för staten. Det 

 är jag äfven alldeles öfvertygad om, att detta i sin män kommer att återverka 

 på statens affärsrörelse med sina skogar. I en affär skaffar man sig i all- 

 mänhet dugligt folk, men för att få dugligt folk måste man aflöna dem på 

 ett tillfredsställande sätt. Därför att stationsskrifvare och telegrafassistenter 

 sättas pä ordinarie stat, är väl därmed icke sagdt, att detta bör ske äfven i 

 fråga om assistenterna inom skogsstaten. Det är enligt min mening en mycket 

 stor skillnad pä dessa tjänster. På den e.xtra skogsstatstjänstemännen, assistenten, 

 ställas ovillkorligen större anspråk i afseende pä omdöme, nit och skicklig- 



