iqo2 — IQI2. 407 



därmed sammanhängande eller närgränsande frågor. Rätt till inträde i 

 föreningen skulle äga chefen för Kungl. Domänstyrelsen, å denna sty- 

 relses skogsafdelning anställda ämbets- och tjänstemän, tjänstemän och 

 f. d. tjänstemän vid skogsstaten, direktören och lärarna vid Kungl. Skogs- 

 institutet samt föreståndarna för statens eller med statsmedel understödda 

 skogsskolor. På förslag af föreningsmedlem skulle därjämte i föreningen 

 kunna inväljas för dess syften intresserade, välkända personer, hvarom 

 beslut dock borde fattas å allmänt möte. 



Emellertid hade tiden mognat för opposition äfven mot ett dylikt 

 förslag. Man började allt allmännare inse, alt skulle något verkligt vin- 

 nas för skogsvården, borde man försöka ena alla för skogen intresserade 

 krafter, vare sig de tillhörde en viss tjänstemannakår eller ej. Dagen 

 före det beramade mötet samlades därför några intresserade skogsmän 

 och uppgjorde, efter föregående samråd med byråchefen J. O. AF Zel- 

 LÉN, stadgeförslag till en förening på bredare bas. Vid mötet den 6 

 oktober, som var besökt af ett 50-taI skogsm.än, och hvars förhandlingar 

 leddes af dåvarande generaldirektören grefve Fr. WacHTMEISTER, frambärs 

 detta stadgeförslag af jägmästaren Uno Wallmo, som bl. a. framhöll, att 

 ingen särskild tjänstemannakår skulle till någon hufvudsaklig del utgöra 

 den nya föreningen. Vidare borde en tidskrift grundas med ändamål 

 att verka för uppnåendet af föreningens syften, och för dess utgifvande 

 skulle tillsättas en särskild redaktör, som borde vara bosatt i Stockholm 

 och vara ung, ty — för att tala med förslagsställaren — när »mannen nått 

 40 år är hans bästa tid förbi»! 



Det af jägmästare Wallmo framburna förslaget blef efter en längre 

 diskussion till sina hufvudsakligaste delar antaget af mötet. Föreningen 

 erhöll namnet »Föreningen för skogsvård», hvars ändamål enligt stad- 

 garna skulle blifva att främja en god skogsskötsel i landet och att i sam- 

 manhang därmed ägna jaktvården sin uppmärksamhet. Rörande med- 

 lemskap stadgades i § 2: »På föreningsmedlems anmälan hos styrelsen 

 äger denna i Föreningen intaga för skogs- och jaktvård intresserade per- 

 soner» — en föreskrift som i praktiken utvecklats ännu friare, i det 

 Föreningen gifvetvis med tacksamhet som medlem mottagit hvarje person, 

 som anmält sig vilja inträda i densamma. 



Härmed var nu en hela landet omfattande sammanslutning bildad 

 med syfte att samla a//a skogsintresserade landsmän till främjandet af 

 Sveriges skogar, och det blef först långt senare som de fackförenings- 

 artade skogstjänstemannaföreningarna (Sveriges ordinarie jägmästares för- 

 ening, de extra jägmästarnas förbund och Sveriges kronojägareförbund) 

 med sina speciella tjänstemannaintressen kommo till stånd. 



