I'KINCI1'EK FDR FORDELNINi; AK KOSTNADKRNA I AI.LMÄX KI.OTTI.F.D, 439 



för honom. — Antag att jag är skogsägare och har gjort allt för att 

 sätta min skog i produktivt skick. Jag har lyckats därmed, och jag 

 skördar nu vinsten af min förtänksamhet och af nedlagda kostnader, i 

 att jag kan uttaga värdefulla virkesdimensioner ur skogen. Men så ut- 

 kommer en författning, som för att underlätta skogsvården bjuder, att 

 mindrevärdigt virke skall njuta lindring i flottningskostnaderna. Detta 

 betyder emellertid ej annat, än att en del af flottningskostnaden för 

 mindrevärdigt virke lägges på det värdefullare. Min granne, som förut 

 intet gjort för att gallra sin skog, börjar nu sådan gallring och — jag 

 får betala en del af hans kostnader för flottningen, d. v. s. i själfva 

 verket för skogsvården. Huru lång öfvergångstid man än satte, innan 

 sådan författning skulle träda i tillämpning, skulle den dock aldrig kunna 

 verka rättvist. 



Min tro är att skogsvård under de flesta förhållanden lönar sig 

 och förmår betala sin egen kostnad. Skulle så vara, att en skogsägare 

 har svårt att åstadkomma kapital för ändamålet, må då tillfälle beredas 

 härtill på annat sätt, men ej så att genom lag exproprieras pengar af 

 andra skogsägare. 



Som slutsats af mitt resonemang får jag sålunda fram att virkets 

 värde ej får hafva inflytande på flottningskostnadernas fördelning. 



Enligt min tanke finnes, om man går till botten med frågan, endast 

 en säker och rättvis grund för fördelning af kostnaderna för flottning, 

 och den måste fortfarande likasom hittills \zx2, flottnhigssvårigheten. 



I och med det flere virkesägare blanda sitt virke för att få det- 

 samma framflottadt, ligger i sakens natur, att för ändamålet ett visst ar- 

 bete skall för gemensam räkning utföras. Detta arbete består uti att 

 möjliggöra flottningen, således anlägga flottleden, i att utföra flottnings- 

 operationerna samt att administrera företaget. Då någon vinst på flott- 

 ningen ej kan uppstå, blir en följd af arbetet endast vissa utgifter för 

 gemensamt ändamål, hvilka skola fördelas på flottgodset på ett rättvist 

 sätt. I och med det erfarenheten lär, att virke af olika dimensioner 

 medför olika svårighet för sitt framflottande och olika grad af arbete, måste 

 följa, att den summa kostnad, som skall uppdelas, också måste delas i 

 förhållande till denna olika grad af arbete, z.{ flottningssvårigliet. Hvarje 

 annat förfaringssätt leder därhän, att en virkesägares flottgods flottas 

 fram mer eller mindre på annan virkesägares bekostnad. Ty det torde 

 vara i ytterst fä fall, som numera alla virkesägare i en flottled hafva 

 sitt flottgods af så ensartad beskaff"enhet, att förhållandena dem emellan 

 af sig själft utjämnas. 



Jag har i likhet med många andra lutat åt den meningen, att man 

 skulle kunna särskilja sådana allmänna kostnader för flottningen, .som 



