SKOGSTRÄDENS FRÖSÄTTNING HÖSTEN IQI2. 47 7 



af Skagersholms kronopark (Tivedens revir) förmärkt en ganska riklig 

 tillgång på grankott. Tillgången på kött synes efter rapporterna att 

 döma blifvit mycket svagare än hvad blomningen lofvat. Som redan nämnts, 

 skadades denna af frost och regn. Tabell 4, som är afsedd att belysa 

 grankottens beskaffenhet, visar också att 75 kronojägare (32 %) an- 

 sett grankotten för outvecklad. Mest synes detta vara fallet i Bergslagen 

 och Östra distriktet, men äfven i flera trakter i Norrland och Västergöt- 

 land är förhållandet detsamma. Härtill kommer, att grankotten i myc- 

 ket hög grad, liksom under de senaste åren, varit angripen af insekter. 

 Det börjar därföre nu i vårt land se ganska mörkt ut att erhålla dug- 

 lig grankott, och svenskt granfrö kommer antagligen att ytterligare stiga 

 i pris. Att härjningen på grankottarna blifvit så betydande de sista 

 två åren kan kanske i någon mån tillskrifvas det förhållande, att gran- 

 kott funnits, om ock i mindre mängd, under 4 år å rad, hvarigenom 

 de insektsarter, som angripa kotten, kunnat ostördt fortlefva och allt 

 mera spridas. I huru hög grad dessa insektsskador verkat menligt fram- 

 går af det ringa klängningsutbyte, som grankotten lämnade år 191 1. 

 Enligt skogsvårdsstyrelsernas berättelser erhölls sålunda endast följande 

 medelutbyten: 



inom Östergötlands läns landstingsområde 0,39 kg. per hl. 



>' Kalmar läns norra o 0,30 » >" » 



>> Skaraborgs läns * 0,37 >> ' 



» Värmlands » 0,35 '■ >• 



» Örebro » 0,49 » » » 



» Kopparbergs >• » 0,32 » » » 



» Gäfleborgs » 0,18 > » » samt 



» Jämtlands >- » allenast 0,09 » >• ■> 



Från Korpilombolo och Landsjärvs bev. -trakter omtalas, att gran- 

 kotten är angripen af rost, och förmodas att det är den i trakten pä 

 granbarren rikligt uppträdande hvitrosten {Chrysomyxa Ledi), som äfven 

 angripit kottarna. Att så verkligen är fallet, och kottarna således ej 

 äro angripna af de på grankottarna särskildt uppträdande rostarterna 

 Pucciniastrum Padi och ^cidiiim conorum Picem synes framgå af de kott- 

 prof, som på min begäran af jägmästare F. GUNTERBERG insändts till 

 försöksanstalten. Som Clirysoniyxa emellertid ej förut omtalats före- 

 komma på kottar, har jag öfversändt kottprof till professor O. JUEI. i 

 Uppsala, hvilken benäget meddelat mig, att han anser det vara C/tiyso- 

 inyxa Lcdi, som här angripit äfven kottarna. 



SliogstK^iJs/oieiiittgens Tidskri/t. Alliitiiiina drliii, ic)l2. 3^ 



