486 SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS I O-ÅRSDAG. 



de starka motsättningarna mellan representanterna för gamla häfdvunna 

 föreställningssätt och målsmännen för åsikter, som först föreföllo kon- 

 servativa skogsmän rent af hädiska och samhällsfarliga (jag erinrar om 

 den storm, som vår nuvarande vice ordförande uppväckte 1897), blifvit 

 betydligt mildrade genom kunskapen, att goda resultat kunna nås på 

 olika sätt, men mest genom att man fått klart för sig, att i vårt vid- 

 sträckta land det är svårt att framställa alhnängiltiga regler för skogs- 

 vård och att hufvudsaken dock är, att skogen skötes intensivt och med 

 vaken blick för vikten af åvägabringande af god ekonomisk vinst. Till 

 en börjande god förståelse mellan olika skolors anhängare ha tvifvels- 

 utan våra exkursioner i ej ringa grad bidragit, ty med det lefvande 

 åskådningsmaterialet framför sig har det visat sig vara lättare både att 

 gifva skäl och att taga skäl. 



Svårare är att skönja en begynnande enighet i afseende på den 

 strid angående ekonomiska principer för en rationell skogshushåll- 

 ning, som påbörjades vid 190g års skogsvårdsmöte, starkt uppblossade 

 vid vårt stora sammanträde 191 1 och som sedan fortsattes vid detta 

 års vårsammankomst och allra mest i pressen, hvarvid de främsta baner- 

 förarna varit å ena sidan en af våra största nationalekonomiska veten- 

 skapsmän och å andra sidan Wallmo, som med styrka häfdat de en- 

 ligt hans mening utslagsgifvande skogsbiologiska synpunkterna, hvarvid 

 han nöjer sig med att räkna med en relativt låg räntefot, och som vi- 

 sat, att den gamle revolutionären af 1897 är rätt konservativ 191 2. 



Att dessa öfverläggningar, dessa strider varit af nytta känna vi 

 nog alla, likaså att det svenska skogsväsendet vunnit på sammanföran- 

 det af skogsägarna med skogsstatens män. Därvid vill jag säga, att 

 fördelen ej varit enbart på de förras sida, utan fackmännen ha säkert 

 haft gagn af att utbyta tankar med personer, som hållit strängt på god 

 ekonomisk vinning af skogskapitalet. 



En man, som såg klart det stora mål, som Föreningen hade att 

 sträfva efter och som framför andra också hade förtjänst af att För- 

 eningen från början lades på den breda grund, som sedan visat sig 

 vara den rätta, var vår framlidna vice ordförande, byråchefen AF ZellÉN. 

 Det höfves oss också att i dag ägna hans minne en tacksam hyllning 

 genom att påminna oss hans lefvande kärlek till den gröna skogen och 

 huru denna hans kärlek tog uttryck i ett betydelsefullt upplysnings- 

 arbete både med pennan och ordet. Heder åt hans minne! 



I uppsatsen om vår Förenings lo-åriga verksamhet har tidskriftens 

 redaktör sagt mig några mycket erkännsamma ord, för hvilka jag är 

 honom synnerligen tacksam. Men härmed kan jag ej stanna, ty en 

 lucka i jägmästare SCHOTTE.S redogörelse är det min plikt att fylla. 



