SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS I O-ÅKSDAG. 487 



Jag måste betona, att en stor del af Föreningens framgång beror just 

 på hans hängifna och oförtrutna omsorger. I hela vårt arbete har han 

 \arit med, än genom att redigera tidskriften och utreda ärendena, än 

 genom att underhandla med de många medarbetare, som behöfvas för 

 en tidskrift och för anordnande af exkursioner och möten, än genom att 

 själf skrifva uppsatser i olika skogsämnen. Mitt intryck, då jag tänker 

 på hela hans verksamhet, är, att svårligen någon skulle bättre och med 

 rikare resultat än han kunnat gå i land med den svåra uppgiften och 

 att han behöft sitt spänstiga lynne för att stå ut med arbetsbördan. 

 Jag ber att här offentligen få till honom framföra Föreningens tack.» 



Hofstallmästaren G. Tamm redogjorde för norrländska skogsvårds- 

 kommitténs betänkande, hvad rör de enskilda skogslagarna och deras 

 handhafvande, hvarefter följde en kortare diskussion (närmare redogö- 

 relse härför kommer att inflyta i nästa häfte af tidskriften). 



Auditören HUGO FahlÉN inledde frågan om »Staten som förädlare 

 af virke» och härefter uppstod en längre, liflig diskussion. (I ett kom- 

 mande häfte skall såväl föredrag som diskussion inflyta.) 



Klockan 6 på aftonen samlades sedermera jämnt ett loo-tal af mötes- 

 deltagarna och en del damer till en enkel middag i samma lokal. Under 

 tonerna af en festlig marsch intågade deltagarna till de med smä granar och 

 tallar dekorerade borden. Vid hufvudbordet presiderade Föreningens ordförande 

 och vice ordförande med jordbruks-, civil- och finansministrarna, domänsty- 

 relsens chef, norrländska skogsvårdskommitténs och skogslagstiftningskommit- 

 téns medlemmar, ett antal riksdagsmän m. fl. 



. Under middagen höUos många såväl allvarliga som humoristiska tal. 



Ordföranden, grefve Fk. Wachtmeister talade för Föreningen. Han 

 hänvisade till sitt anförande vid sammanträdet på förmiddagen. Den stora 

 anslutning, som mötet denna dag och tidigare möten fått, gäfve talaren rätt 

 till det uttalandet, att Föreningen utvecklats i rätt riktning och uträttat något 

 godt för landet. Han vände sig särskildt till jordbruksministern och öfriga 

 representanter inom regeringen, endast beklagande att statsministern genom 

 ett plötsligen påkommet illamående blifvit hindrad närvara. Man hade under 

 töregäende riksdagar sett bevis på jordbruksministerns stora intresse för skogen 

 och man hoppades med säkerhet, att detta äfven för framtiden skulle komma 

 att fortbestä. Till slut uttryckte han den förhoppning, att Föreningen måtte 

 tillväxa och icke förtröttas i att verka för det mål, den uppställt. 



Vice ordföranden, öfverjägmästare U. VVallmo utbringade härefter omedel- 

 bart en skål för Föreningens ordförande. Han framhöll, hvad det innebär att 

 hälla vid lif och föra framåt en ideell förening som Skogsvärdsföreningen, 

 och hvilken sammanhållande kraft ordföranden varit, i det att säkerligen an- 



