UPPSALA I.ANS LANDSTINGSOMRÅDE. I I 



framträder detta förhållande vid uppmaning att skogsodla de förutnämnda 

 kala backarna, som finnas litet hvarstädes inom länet, och som genom 

 sin ödslighet gifva en karg prägel åt det uppländska landskapet. Dessa 

 backar upptaga ofta ganska stora områden, ehuru i allmänhet på hvarje 

 hemman belöper sig endast något eller några hektar. Ett ringa gräs- 

 bete finnes här en tid på försommaren, men sä snart den sedvanliga 

 torkan inträder, är det slut med betet, och då ligga backarna brunbrända 

 och ödsliga. Planterade med skog skulle de förläna åt landskapet en 

 mera leende prägel, och det virke, som en gång skulle erhållas, blefve 

 af vida större värde för de oftast skogfattiga orterna än det knappa betet. 



En inskränkning i betesmarkernas omfattning skulle således vara till 

 betydlig fördel för skogsbruket inom länet, och då äfven föregångsmän- 

 nen inom jordbruket alltmera börja framhålla det oekonomiska i att an- 

 vända beteshagar annat än för ungdjur, har skogsvårdsstyrelsen all an- 

 ledning att framhålla vikten af att så stor del som möjligt af sådana 

 marker användes för skogsodling. Det måste erkännas, att man pä 

 mänga håll börjar inse fördelarna af att förvandla de för betning olämp- 

 liga markerna till skog, och när början en gång pä allvar blifvit gjord, 

 är det att hoppas, att man mera allmänt skall intressera sig för saken. 



De senare årens ringa tillgång på skogsfrö har äfven orsakat, att 

 skogsodlingsarbetet ej kunnat bedrifvas i önskvärd omfattning. Äfven 

 frost och torka i plantskolorna hafva kännbart reducerat plantförrådet, 

 och, då styrelsens penningtillgångar ej tillåtit några stora inköp af plan- 

 tor och dyrbart frö, har naturligtvis äfven detta i sin mån verkat häm- 

 mande på skogsodlingarna. De plantor, som styrelsen utsänder, äro i 

 regel 2-åriga tallplantor (Y,) och 4-åriga granplantor (^/j), hvarför, sär- 

 skildt beträffande granplantor, missväxt på en årgång gör sig kännbar 

 flera år framåt. Genom att i största möjliga mån öka plantförrådet har 

 styrelsen sökt motverka denna olägenhet för framtiden. 



Trots de nu nämnda ogynnsamma omständigheterna har skogs- 

 odlingarnas omfattning emellertid ökats i ganska väsentlig grad, och in- 

 tre.sset för skogsodling är i starkt tilltagande, hvarför man får hoppas, 

 att motgångarna ej äro värre än att de kunna öfvervinnas. 



Styrelsen har likasom förut utdelat frö och plantor dels fritt, dels 

 till nedsatt pris samt till inköpspris eller produktionskostnad. Tabell I 

 utvisar utlämnadt skogsfrö och tabell II utlämnade plantor. 



