2 2 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER I9II. 



håll till stor del svårt skadades. Äfven hafva senfrosterna under såväl 

 det förflutna året som år igio hindrat skogsväxten på de flesta lågt 

 belägna platser. Särskildt är det granens årsskott, som förstörts af 

 frosten, hvarigenom både tillväxten minskats och granarnas stamform 

 skadats. De senare årens ständigt återkommande senfroster hafva gjort, 

 att man på flera håll måst afstå från att på lägre platser plantera gran, 

 utan att först anordna skydd för detta ömtåligare trädslag genom tall- 

 och björkkulturer. 



Hvad skogsvårdsstyrelsen i 1910 års berättelse uttalade rörande af- 

 verkningarna inom länet torde gälla äfven för det förflutna året. Deras 

 omfattning anses således ganska väsentligt öfverstiga tillväxten, hvarför 

 skogskapitalet årligen minskas. Denna öfverafverkning beror dock mest 

 på, att åtskilliga skogsegendomar med sparad skog inköpts af skogs- 

 och virkeshandlare i afsikt att fortast möjligt realisera skogen. Äfven 

 under år 191 1 hafva flera sådana egendomsköp skett, där det gälleratt 

 »frigöra ett dåligt räntegifvande skogskapital för mera vinstgifvande 

 ändamål», såsom termen Ijder. 



Denna affärsrörelse måste i allmänhet anses vara i hög grad skad- 

 lig för såväl skogsbruket som för landtbruket i öfrigt. Egendomar, hvars 

 jordbruk kanske sedan länge skötts väl och hvars skog vårdats eller åt- 

 minstone sparats, komma i händerna på skogsköpare, som uteslutande 

 hafva för afsikt att ofördröjligen afverka den salubara skogen, oberoende 

 af dess tillväxtförmåga och utan någon tanke på att genom en ändamåls- 

 enlig vård höja skogens framtida afkastning. Under det eller de år, som 

 skogsafverkningen pågår, ägnas jordbruket ringa omvårdnad. Kreaturs- 

 besättningen realiseras helt eller till stor del, åkrarna skötas endast nöd- 

 torftigt, ofta få de växa igen och slåttern säljes. Ur mängden af exem- 

 pel på dylik vanskötsel kan anföras utdrag ur ett undersökningsproto- 

 koll, där det uppgifves, att »å egendomen B. hade en gång funnits 50 

 nötkreatur och 8 hästar, vid tiden för den stora skogsafverkningen in- 

 skränkte sig kreatursstammen till 4 kor och 8 hästar på en areal af 164 

 tunnland, hvarför det är alldeles uppenbart, att det icke varit af om- 

 tanke om betet eller med tanke på landtbrukets förbättrande, som af- 

 verkningen skett, utan rätt och slätt endast för att förskaff'a sig en hastig 

 inkomst på skogens bekostnad». 



För att försätta ett försummadt jordbruk äter i stånd åtgå både tid 

 och penningar, och sedan ingenting mer finnes att taga ur skogen, 

 minskas äfven tillgången på arbete och arbetsförtjänst, som just under 

 vintern, då skogsarbetet brukar pågå, så väl behöfver tagas i anspråk 

 af den kringboende befolkningen. Äfven om till följd af skogsvårdslagen 

 återväxten ej äfventyras genom skogssköflingen, så medföra dock dessa 



